КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року м. Київ № 320/12402/20
Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиці А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі – відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області врахувати ОСОБА_1 період роботи з 08.08.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевт аптечного пункту №7 товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва до загального стажу за вислугу років та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.03.2020 №103550002172 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки станом на день подання заяви про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (12.03.2020), стаж роботи на посадах, який дає право на пенсію відповідно до вказаної норми, становив 28 років 3 місяці 24 дні. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді ОСОБА_2 .
Київським окружним адміністративним судом (суддя Журавель В.О.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.
У зв`язку зі звільненням судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 з посади, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Перепелиці А.М.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено про відсутність у позивача права на пенсію за вислугу років у зв`язку з тим, що згідно з записами дубліката трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала на посаді фармацевта аптечного пункту №7 ТОВ «Діомед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва з 08.01.2013 по 02.06.2017, яке не передбачене Переліком закладів охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яих дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. Окрім того, вказано, що у періодах роботи з 12.08.1983 по 08.01.2013 відсутні підписи керівників та печатки підприємств. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 29.06.2000.
Користуючись своїм правом, позивач 13.03.2020 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
За наслідками розгляду заяви позивача, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.03.2020 №103550002172 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Так, у вказаному рішенні зазначено, що згідно із записами дубліката трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала на посаді фармацевта аптечного пункту №7 ТОВ «Діомед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва з 08.01.2013 по 02.06.2017, яке не передбачене Переліком закладів охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яих дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. У періодах роботи з 12.08.1983 по 08.01.2013 відсутні підписи керівників та печатки підприємств.
Позивач, вважаючи порушеними свої права, звернулася з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує таке. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Загальні засади державного пенсійне забезпечення визначені в Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі – Закон №1788-XII), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Відповідно до статті 51 Закону №1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Положеннями статті 52 Закону №1788-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.
Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 08.01.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевта аптечного пункту №7 ТОВ «Діомед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва, вказавши, що вказане Товариство не передбачене Переліком закладів охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яих дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.
Суд звертає увагу, що відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993№909, посада фармацевта (незалежно від найменування посади) в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах належить до посад у закладах охорони здоров`я, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років.
Таким чином, посада фармацевта належить до посад працівників охорони здоров`я, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за вислугу років.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як вбачається з матеріалів справи, факт зайнятості позивача на зазначеній роботі підтверджується відомостями трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 .
Таким чином, період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність рішення відповідача щодо відмови в призначенні їй даного виду пенсії. 
У свою чергу, відповідач доводів позовної заяви не спростував, всупереч частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правомірності свого рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років не довів.
Водночас суд зазначає, що період роботи з 12.08.1983 по 08.01.2013 не є предметом розгляду в цій справі, а відтак судом не досліджується. 
При цьому, частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, враховуючи викладені вище обставини, беручи до уваги підтвердження позивачем належними та допустимими документи факту роботи з 08.01.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевта аптечного пункту №7 ТОВ «Діомед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва, суд доходить до висновку про необґрунтованість та протиправність прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішення від 18.03.2020 №103550002172 про відмову у призначенні пенсії в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 08.01.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевта аптечного пункту №7 ТОВ «Діомед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва.
При цьому, суд зазначає, що за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке визнано судом протиправним, оскаржувана бездіяльність поглинається фактом скасування такого рішення, оскільки суб`єкт владних повноважень вчинив активні дії, а саме — прийняв рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Разом з тим, суд вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача на пенсійне забезпечення є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 08.08.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевт аптечного пункту №7 товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва до загального стажу за вислугу років та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 12.03.2020 (дати звернення).
Суд зазначає, що у цій справі повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки у даному випадку є лише один правомірний і законно-обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - призначити позивачу пенсію.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 420,40 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам).
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.03.2020 №103550002172 про відмову у призначенні пенсії в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 08.01.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевта аптечного пункту №7 ТОВ «Діомед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва.
Зобов`яазати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, 10, код ЄДРПОУ 22933548) зарахувати період роботи ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з 08.08.2013 по 02.06.2017 на посаді фармацевт аптечного пункту №7 товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» (медико-фармацевтична фірма) м. Києва до її загального стажу за вислугу років та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 12.03.2020.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, 10, код ЄДРПОУ 22933548).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.