ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/14675/24 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про:
визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.10.2024 № 253950011953 щодо відмови у призначені дострокової пенсії за віком та не врахування до страхового стажу періодів навчання та роботи ОСОБА_1 ;
зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 17.09.2024 (дата звернення за призначення пенсії) призначити та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при призначенні дострокової пенсії за віком, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1985 по 01.07.1992 згідно диплому від 01.07.1992 серія НОМЕР_1 та періоди роботи з 06.07.1992 по 19.11.1993, з 01.08.1994 по 01.08.1995, з 02.08.1995 по 03.01.1997 та з 04.01.1997 по 30.04.1999 згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від дати заповнення 06.07.1992.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 10.10.2024 № 253950011953 відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відсутністю певних документів; припинення участі російської федерації з 01.01.2023 в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992; перевищення періоду навчання у вищих навчальних закладах. Позивач вважає спірне рішення є протиправним, оскільки спірні періоди навчання та роботи підтверджуються відомостями трудової книжки, а інші аргументи є необґрунтованими.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.10.2024 № 253950011953. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1985 по 01.07.1992 та періоди роботи з 01.08.1994 по 01.08.1995, з 02.08.1995 по 03.01.1997 та з 04.01.1997 по 30.04.1999.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 17.09.2024 та від 03.10.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником бойових дій , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 03.09.2024.
17.09.2024 та 03.10.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявами про призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, за результатами розгляду яких ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення від 10.10.2024 № 253950011953 про відмову в призначенні пенсії.
Підставою для відмови в призначенні пенсії у вказаному рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1985 по 01.07.1992 згідно диплому від 01.07.1992 серія НОМЕР_1 , оскільки перевищує загальновстановлений період навчання у вищих навчальних закладах, зазначений період потребує уточнення; періоди роботи з 01.08.1994 по 01.08.1995, з 02.08.1995 по 03.01.1997 та з 04.01.1997 по 30.04.1999 згідно записів трудової книжки від 05.07.1992 серія НОМЕР_2 , оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992; на підтвердження безпосередньої участі в АТО/ООС - не надана довідка за додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що: 
- посилання відповідача на те, що позивачем не надано документів про проходження військової служби, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, є безпідставними, оскільки надання таких документів, з огляду на наявність посвідчення учасника бойових дій, не вимагається діючим законодавством;
- припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж набутий до такого виходу;
- не зарахування відповідачем періоду навчання з 01.09.1985 по 01.07.1992 згідно диплому від 01.07.1992 серія НОМЕР_1 до страхового стажу позивача є безпідставним, оскільки всі записи в трудовій книжці позивача виконані послідовно (дати вчинення записів про прийняття на роботу узгоджуються із датами записів при звільнення з попередніх місць роботи), не місять суперечливих відомостей про періоди страхового стажу та узгоджуються між собою.
Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки:
- судом першої інстанції залишено поза увагою, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року;
- тому, відсутні підставі для зарахування періодів роботи з 01.08.1994 по 01.08.1995, з 02.08.1995 по 03.01.1997 та з 04.01.1997 по 30.04.1999.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Слід наголосити на тому, що апеляційний перегляд здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України.
Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV).
Приписами ст. 24 Закону № 1058-IV, встановлено, зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявами про призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяв позивачем надано, зокрема: трудову книжку; посвідчення учасника бойових дій від 03.09.2024 серії НОМЕР_3 .
Підставою для відмови в призначенні пенсії у вказаному рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1985 по 01.07.1992 згідно диплому від 01.07.1992 серія НОМЕР_1 , оскільки перевищує загальновстановлений період навчання у вищих навчальних закладах, зазначений період потребує уточнення; періоди роботи з 01.08.1994 по 01.08.1995, з 02.08.1995 по 03.01.1997 та з 04.01.1997 по 30.04.1999 згідно записів трудової книжки від 05.07.1992 серія НОМЕР_2 , оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992; на підтвердження безпосередньої участі в АТО/ООС - не надана довідка за додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій.
Відповідно до п. п. 5 п. 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи, що посвідчують спеціальний статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV).
Щодо вимог про зарахування періодів роботи з 01.08.1994 по 01.08.1995, з 02.08.1995 по 03.01.1997 та з 04.01.1997 по 30.04.1999 на території російської федерації, слід зауважити, що вказаний період роботи підтверджується відомостями трудової книжки позивача, копія якої міститься в матеріалах справи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Позивачем на підтвердження надано копію трудової книжки від ід 05.07.1992 серія НОМЕР_2 , в якій містяться записи про прийняття та звільнення з роботи, номери наказів та дати, печатка підприємства та підписи посадової особи, що свідчить про достатність доказів для зарахування вказаних періодів роботи до стажу позивача.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та рф (далі - Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Згідно зі ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до ст. 13 Угоди, кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Постановою від 29.11.2022 № 1328, Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке опубліковане у Офіційному віснику України 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України 19.06.2023.
Водночас, у контексті наведеного та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про те, що на час трудової діяльності позивача у спірний період Угода була чинною, а тому її положення протиправно не були застосовані відповідачем та, як наслідок, не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди роботи на території РФ. 
Отже, припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, так як такий стаж набутий до такого виходу.
Отже, наведені відповідачем обставини не є перешкодою для виконання відповідним органом Пенсійного фонду покладеного на нього обов`язку.
Висновки суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованими та правильними, а доводи апеляційної скарги фактично ґрунтуються на тих підставах, що були визначені в оскаржуваному рішенні, проте не містять обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Також, важливим є й те, що відповідач не ставив під сумнів достовірність записів, внесених до трудової книжки позивача.
З огляду на викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко 

Є.О. Сорочко