УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ

справа №320/32859/24
адміністративне провадження №К/990/10280/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ков Комерс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
в с т а н о в и в :
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення №0022087/0706 від 21.03.2024, №0022086/0706 від 21.03.2024, №0022085/0706 від 21.03.2024.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ков Комерс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №320/32859/24 задоволено частково. Стягнуто на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн., в іншій частині щодо розподілу судових витрат відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ков Комерс" задоволено частково. Додаткове рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року скасовано та прийнято нове, яким заяву представника позивача задоволено частково. Стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн. та судові витрати, що пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 120 000,00 грн.
Відповідач із зазначеними судовими рішеннями не погодився, оскаржив їх у касаційному порядку. Поряд із цим, при поданні касаційної скарги Головним управлінням ДПС у м. Києві сплачено судовий збір в розмірі 60 560,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 707 від 05 березня 2026 року.
На адресу Верховного Суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про повернення судового збору. Оскільки приписами Закону України "Про судовий збір", а також нормами КАС України не передбачено сплати судового збору при поданні касаційної скарги на додаткове рішення суду.
Вирішуючи заяву про повернення судового збору, вважаю за необхідне зазначити наступне.
За загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може бути вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).
У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Додаткове рішення у справі є невід`ємною частиною рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, яке не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.
Приписами пункту 5 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір за подання заяви про винесення додаткового рішення не сплачується.
При цьому, нормами вказаного Закону не встановлено як ставки судового збору за подання касаційної скарги на додаткове рішення так і не встановлено, що такий не сплачується.
Відповідно до правової позиції Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 20 грудня 2019 року у справі 240/6150/18, при апеляційному та касаційному оскарженні додаткового судового рішення, ухваленого відповідно до пункту 1 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, судовий збір підлягає сплаті з огляду на те, що він був сплачений у суді першої інстанції при поданні позовної заяви. Тобто, при розрахунку розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, були враховані ті позовні вимоги, що не були розглянуті судом при вирішенні справи і що зумовило звернення із заявою про ухвалення додаткового судового рішення. В такому разі можна вирахувати розмір судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги, враховуючи розмір судового збору, що підлягав сплаті за ту частину позовних вимог, що не була розглянута судом першої інстанції при вирішенні справи.
Натомість при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий бір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.
Відтак, судовий збір сплачений за розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року, в розмірі 60 560,00 грн відповідно до платіжного доручення № 707 від 05 березня 2026 року, є таким, що сплачений помилково.
У відповідності до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір"  сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
За таких обставин клопотання про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір - поверненню особі, яка його сплатила.
Керуючись частиною другою статті 132 КАС України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", 
у х в а л и в :
Клопотання Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.
Повернути Головному управлінню ДПС у м. Києві судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції від 05 березня 2026 року № 707. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л. Желтобрюх