Справа № 484/6319/25
Провадження № 1-кп/484/157/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 62025150010002754, за обвинуваченням  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десантне Кілійського району Одеської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді моториста відділення буксирних катерів понтонного взводу понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 
захисника – ОСОБА_5 
обвинуваченого – ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
28.12.2024 ОСОБА_3 призваного за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відправлено до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.
28.12.2024 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2024 № 366 солдата ОСОБА_3 зараховано в розпорядження військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
10.02.2025 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 № 22-РС (по особовому складу) солдата ОСОБА_3 призначено на посаду моториста відділення буксирних катерів понтонного взводу понтонно мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 №42 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно положень ч. 4 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з 28.12.2024, тобто з моменту відправлення солдата ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_2 із ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, солдат ОСОБА_3 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.
Так, відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2025 № 43 (по стройовій частині), з 12.02.2025 солдата ОСОБА_3 направлено на лікування до ВМКЦ Південного регіону м. Одеса.
ОСОБА_3 діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді моториста відділення буксирних катерів понтонного взводу понтонно мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, після закінчення лікування 17.03.2025, не з`явився вчасно 18.03.2025 о 09 год. 00 хв. на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби до місця служби - підрозділу військової частини НОМЕР_1 у місті його тимчасової дислокації, АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу.
21.04.2025 о 10 год. 00 хв. солдата ОСОБА_3 виявлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та передано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, де останній повідомив про себе, як про військовослужбовця, який ухилявся від військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушенні і ніяких фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, при цьому пояснив, що дійсно, після лікування, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частини НОМЕР_1 , 18.03.2025 о 09 год. 00 хв. не з`явився до місця служби за сімейними обставинами. Добровільно до в/ч він не повертався, оскільки був затриманий працівниками ВСП. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 стороною обвинувачення надано такі докази:
- витяг ЄРДР № 62025150010002754 від 19.04.2025, відповідно до якого до ЄРДР були внесені відомості про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;
- повідомлення т.в.о. командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_6 про самовільне залишення ОСОБА_3 місця тимчасової дислокації понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 ;
- рапорт командира т.в.о. понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 18.03.2025 про проведення службового розслідування;
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 19.03.2025 «Про призначення службового розслідування»;
- доповідь тво командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;
- соціально-демографічну картку на військовослужбовця ОСОБА_3 та лист бесід;
- службову та медичну характеристики на ОСОБА_3 , згідно яких останній характеризується посередньо, стан здоров`я – задовільний;
- копію наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 10.02.2025 № 42, відповідно до якого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що прийняв справи та посаду, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат»;
- копію наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.02.2025 № 43, відповідно до якого солдата ОСОБА_3 з 12.02.2025 знято з продовольчого забезпечення;
- копію наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.03.2025 № 81, відповідно до якого солдата ОСОБА_3 з 19.03.2025 було знято з продовольчого забезпечення, у зв`язку із СЗЧ;
- акт службового розслідування, складений заступником командира понтонно-мостового батальйону з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_8 згідно якого, зокрема, було встановлено, що у зв`язку із СЗЧ, яке мало місце 18.03.2025, в діях ОСОБА_3 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України;
- довідку КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради від 18.03.2025 № 01-83/783, згідно якої 17.03.2025 ОСОБА_3 закінчив лікування у закладі;
- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 31.03.2025 «Про результати службового розслідування».
Вислухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши обставини справи та надані докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, а його дії суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щиря каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.
Враховуюче викладене, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, те, що відносно ОСОБА_3 є інше кримінальне провадження за ч.5 ст.407 КК України за вчинення кримінального правопорушення 23.01.2025, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе виключно в умовах його ізоляції від суспільства та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу, а йому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.5 ст.407 КК України, за якою він обвинувачується.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
До вступу вироку в законну силу, обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме з 25.10.2025 о 16 год. 30 хв.
До вступу вироку в законну силу, обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9