ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" червня 2026 р. Справа№ 916/2753/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Скрипки І.М.
суддів: Бестаченко О.Л. 
Шаратова Ю.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026
у справі № 916/2753/24 (суддя В.М. Бабкіна) 
за позовом Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної аудиторської служби України 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЛЛО ТРЕЙДІНГ» (відповідач-1)
Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» (відповідач-2)
про визнання недійсним договору та стягнення 1665041,32 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 30.01.2025 р. у справі № 911/2753/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю РОЛЛО ТРЕЙДІНГ на користь Державного підприємства Фінансування інфраструктурних проектів 1665041,32 грн., а з Державного підприємства Фінансування інфраструктурних проектів одержані ним за рішенням суду грошові кошти у сумі 1665041,32 грн. стягнуто в дохід держави. Окрім цього, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю РОЛЛО ТРЕЙДІНГ на користь Київської обласної прокуратури 28003,62 грн. судового збору.
На виконання вказаного рішення Господарським судом Київської області було видано відповідні накази від 14.05.2025 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2025 р. було задоволено заяву Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури, визнано таким, що не підлягає виконанню повністю, наказ Господарського суду Київської області від 14.05.2025 р., виданий на виконання п. 3 резолютивної частини рішення від 30.01.2025 р. у справі № 916/2753/24, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю РОЛЛО ТРЕЙДІНГ (73003, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 35А, код 38238694) на користь Державного підприємства Фінансування інфраструктурних проектів (03118, м. Київ, вул. Хотівська, буд. 4, л. А, код 37264503) 1665041,32 грн. (один мільйон шістсот шістдесят п`ять тисяч сорок одна грн. 32 коп.), а з Державного підприємства Фінансування інфраструктурних проектів 03118, м. Київ, вул. Хотівська, буд. 4, л. А, код 37264503) одержаних ним за рішенням суду грошових коштів у сумі 1665041,32 грн. (один мільйон шістсот шістдесят п`ять тисяч сорок одна грн. 32 коп.) в дохід держави; постановлено на виконання п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2025 р. у справі № 916/2753/24 видати два окремі накази, в яких зазначити одного боржника та одного стягувача із зазначенням, в якій частині необхідно виконати судове рішення.
15.12.2025 р. на примусове виконання вказаного рішення, з урахуванням ухвали від 01.12.2025 р., Господарським судом Київської області були видані відповідні накази.
27.03.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» надійшла скарга б/н від 26.03.2026 р. (вх. № 9538 від 27.03.2026 р.) на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні, за змістом якої скаржник просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 15.01.2026 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 04.02.2026 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2; визнати протиправними дії державних виконавців Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві щодо здійснення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а також у межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_3, які вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 15.01.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 22.01.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 03.03.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 04.02.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 04.02.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 04.02.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 04.02.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 04.02.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 12.03.2026 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 12.03.2026 р.; зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві усунути допущені порушення прав скаржника.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі №916/2753/24 скаргу Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» б/н від 26.03.2026 р. (вх. № 9538 від 27.03.2026 р.) на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні і додані до неї документи повернуто без розгляду.
Ухвала мотивована тим, що 
скаржником не дотримано вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у скарзі не вказано номер справи та прізвище й ініціали судді, в провадженні якого знаходилася справа;
Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» у скарзі оскаржуються дії двох державних виконавців у різних виконавчих провадженнях, відкритих за виконавчими документами, виданими Господарським судом Київської області за наслідком ухвалення судових рішень у двох різних справах № 916/2753/24 та № 916/3377/24.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач-2 16.04.2026 (документ сформований в системі «Електронний суд» 16.04.2026) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням норм процесуального права, що призвело до безпідставного повернення скарги без розгляду та фактичного позбавлення скаржника права на ефективний судовий захист.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.
Суд першої інстанції, маючи можливість ідентифікувати відповідну справу та встановити всі необхідні обставини, фактично відмовився від реалізації своїх процесуальних повноважень, обмежившись формальним підходом до оцінки поданої скарги.
Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» оскаржуються дії державного виконавця в рамках виконавчих проваджень НОМЕР_5 (на підставі судового наказу у справі №916/2753/24) та НОМЕР_6 (на підставі судового наказу у справі №916/3377/24), які постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кушніренка Дмитра Анатолійовича від 04.02.2026 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_5 об`єднано у зведене виконавче провадження НОМЕР_4.
Відповідно до пункту 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито декілька виконавчих проваджень щодо одного боржника, такі виконавчі провадження підлягають об`єднанню у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження.
Зазначена норма спрямована на забезпечення єдності виконавчого провадження, уникнення дублювання виконавчих дій, а також запобігання застосуванню різними виконавцями паралельних заходів примусового виконання щодо одного й того ж боржника.
Фактично на даний момент виконавче провадження здійснюється в межах зведеного виконавчого провадження НОМЕР_4, в рамках якого здійснюється примусове виконання судових наказів у справах №916/2753/24 та №916/3377/24.
З моменту такого об`єднання виконавчі дії здійснюються не ізольовано, а в межах єдиного комплексного виконавчого провадження, що унеможливлює їх штучний поділ.
У зв`язку з цим скаржник об`єктивно позбавлений можливості розмежувати або «поділити» оскарження дій державного виконавця за окремими виконавчими провадженнями, оскільки такі дії вчиняються в межах одного зведеного виконавчого провадження та мають взаємопов`язаний і комплексний характер.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Бестаченко О.Л., Шаратов Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №916/2753/24.
Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №916/2753/24.
13.05.2026 матеріали справи №916/2753/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі №916/2753/24. Розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі №916/2753/24 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Під час апеляційного провадження від прокурора, представників позивача та відповідача-1 відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).
Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі №916/2753/24 скаргу Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» б/н від 26.03.2026 р. (вх. № 9538 від 27.03.2026 р.) на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні і додані до неї документи повернуто без розгляду.
Ухвала мотивована тим, що скаржником не дотримано вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у скарзі не вказано номер справи та прізвище й ініціали судді, в провадженні якого знаходилася справа; Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» у скарзі оскаржуються дії двох державних виконавців у різних виконавчих провадженнях, відкритих за виконавчими документами, виданими Господарським судом Київської області за наслідком ухвалення судових рішень у двох різних справах № 916/2753/24 та № 916/3377/24.
За висновками суду першої інстанції, оскільки скаржником при поданні скарги не дотримано приписів ч.1 ст.170 ГПК України, відповідно до ч.4 вказаної статті подана Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду.
Колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду про повернення скарги на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні без розгляду помилковими, виходячи з наступного.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень врегульовано розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.
Так, відповідно до приписів ст.ст. 339, 339-1 Господарського процесуального кодексу України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 ГПК України).
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту скарги, передбаченим положеннями ГПК України.
Відповідно до ч.3 ст.340 ГПК України скарга повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;
5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;
6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;
7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;
8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;
9) викладення обставин, якими особа, яка подає скаргу, обґрунтовує свої вимоги;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

В той же час, відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 170 Господарського процесуального кодексу будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника.
Оскаржувана ухвала суду мотивована тим, що скаржником не дотримано вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у скарзі не вказано номер справи та прізвище й ініціали судді, в провадженні якого знаходилася справа; Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» у скарзі оскаржуються дії двох державних виконавців у різних виконавчих провадженнях, відкритих за виконавчими документами, виданими Господарським судом Київської області за наслідком ухвалення судових рішень у двох різних справах № 916/2753/24 та № 916/3377/24.
Однак, в порушення вимог процесуального законодавства, місцевий господарський суд не звернув уваги на те, що вимоги частини четвертої статті 170 розділу ІІІ «Заяви з процесуальних питань» ГПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин 1 або 2 цієї статті.
Колегія суддів зауважує, що з оскаржуваної ухвали від 06.04.2026 вбачається, що однією із підстав повернення скарги стало не зазначення номера справи та прізвища судді, однак зазначені недоліки є несуттєвими та не перешкоджають розгляду скарги по суті, оскільки зі змісту скарги чітко вбачається предмет оскарження, а саме - конкретні виконавчі провадження, дії та рішення державних виконавців, а також судові рішення, що підлягають виконанню.
Суд першої інстанції, маючи можливість ідентифікувати відповідну справу та встановити всі необхідні обставини, фактично відмовився від реалізації своїх процесуальних повноважень, обмежившись формальним підходом до оцінки поданої скарги.
Посилання суду першої інстанції при поверненні поданої скарги на те, що Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» оскаржуються дії двох державних виконавців у різних виконавчих провадженнях, відкритих за виконавчими документами, виданими Господарським судом Київської області за наслідком ухвалення судових рішень у двох різних справах № 916/2753/24 та № 916/3377/24, колегією суддів оцінюються критично з огляду на те, що
Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» оскаржуються дії державного виконавця в рамках виконавчих проваджень НОМЕР_5 (на підставі судового наказу у справі №916/2753/24) та НОМЕР_6 (на підставі судового наказу у справі №916/3377/24), які постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кушніренка Дмитра Анатолійовича від 04.02.2026 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_5 об`єднано у зведене виконавче провадження НОМЕР_4.
Відповідно до пункту 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито декілька виконавчих проваджень щодо одного боржника, такі виконавчі провадження підлягають об`єднанню у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження.
Зазначена норма спрямована на забезпечення єдності виконавчого провадження, уникнення дублювання виконавчих дій, а також запобігання застосуванню різними виконавцями паралельних заходів примусового виконання щодо одного й того ж боржника.
Фактично на даний момент виконавче провадження здійснюється в межах зведеного виконавчого провадження НОМЕР_4, в рамках якого здійснюється примусове виконання судових наказів у справах №916/2753/24 та №916/3377/24.
З моменту такого об`єднання виконавчі дії здійснюються не ізольовано, а в межах єдиного комплексного виконавчого провадження, що унеможливлює їх штучний поділ.
З огляду на викладене, помилковими є висновки суду першої інстанції про недотримання скаржником при поданні скарги приписів ч.1 ст.170 ГПК України, та без належних підстав застосовано ч.4 вказаної статті, як наслідок подана Державним підприємством «Фінансування інфраструктурних проектів» скарга б/н від 26.03.2026 р. (вх. № 9538 від 27.03.2026 р.) на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні, безпідставно повернута скаржнику без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, апеляційна скарга Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі № 916/2753/24 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі № 916/2753/24, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» б/н від 26.03.2026 р. (вх. № 9538 від 27.03.2026) на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 280 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі № 916/2753/24 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2026 у справі № 916/2753/24 скасувати.
3.Матеріали справи №916/2753/24 направити до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» б/н від 26.03.2026 р. (вх. № 9538 від 27.03.2026) на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка 

Судді О.Л. Бестаченко

Ю.А. Шаратов