Справа № 953/1399/26
н/п 2/953/1950/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
учасники справи у судове засідання не з`явились,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 82 693,36 грн.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
Акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі – Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі –  ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" у розмір 82 693,36 грн.
Позивач обґрунтовує свої вимоги таким:
-02.02.2020 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг "Monobank". Згідно з позицією Банку, ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають єдиний Договір. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився з цими документами, погодився з їхнім змістом та засвідчив отримання їх примірників у мобільному додатку;
-положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі – Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови;
-на підставі укладеного Договору відповідач отримав та використав кредитний ліміт, однак усупереч умовам Договору своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості, допустивши прострочення сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом.
Виклад позиції відповідача
28.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні.
Відзив мотивовано таким: 
-позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими Правилами надання банківських послуг, а також не відомо на яких умовах та з якими відсотками і штрафними санкціями погодився відповідач під час підписання анкети-зави;
-з жодною інформацією щодо умов договору відповідач ознайомлений не був, та, відповідно, жодного підтвердження щодо ознайомленні не направляв до позивача, що додатково свідчить про відсутність будь яких договірних відносин між позивачем та відповідачем;
-у матеріалах справи відсутні докази про отримання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредиту. Сама по собі наявність вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості чи квитанції, яка підтверджує її відправку, не може бути доказом отримання позичальником цієї вимоги;
-позивачем, до суду надана анкета-заявка, яка була підписана, представником позивача, про те не доведено повноваження особи, якою підписано анкету-заяву від 02.02.2020 року. Тобто, з наданої до суду анкети-заявки неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для підписання анкети-заявки;
-банком, самостійно, збільшено тіло кредиту на 21 950,32 грн, за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулось за рахунок тіла кредиту, і відповідно відбулось "штучне" збільшення тіла кредиту.
Інші пояснення
02.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він підтримав позов та вказав таке:
- факт укладення Договору про надання банківських послуг від 02.02.2020 підтверджується: копією Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг; витяг з Умови і правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; витягом з Тарифів за карткою Monobank; розрахунком заборгованості; деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку; довідкою про наявність рахунку; довідкою про встановлення кредитного ліміту;
- Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення Договору між позивачем та відповідачем. На момент укладення Договору чинною була редакцію Умов від 14.02.2020. (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2020-02-14.pdf);
- підписанням Анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (03F1888B5B3865D6C849170D73437A1E30DDEEBAF72A4DD02FCC4016FF893D 0ADO), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису;
- наводить алгоритм укладення правочину і вказує, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим;
- разом з позовом було надано Деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку відповідача, яка в свою чергу є допустимим, належним та достатнім доказом, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами, факт та дату надання кредитних коштів, а також існування заборгованості і її розмір;
- заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 50 500 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 32 193,36 грн. Овердрафт - (мінус) 32 193,36 грн виник наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки (пп. 5.23 розділу ІІ Умов);
- відповідачу у досудовому порядку надсилались ОСОБА_2 повідомлення у Мобільний додаток з Вимогою сплатити борг та інформацією про наявність заборгованості.
07.03.2026 представник відповідача подав заперечення на відповідь, в яких заперечив проти позову і вказав, що позивач відсутній у довірчому списку, як кваліфікований надавач електронних довірчих послуг. Посилається на висновки Верховного Суду України у постановах від 11.03.2015 у справі № 6-16цс15 та від 12.03.2017 у справі № 6-2320цс16. Звертає увагу на подані позивачем докази разом з відповіддю на відзив та вказує, що такі підлягають залишенню без розгляду, оскільки подані з порушенням строку, передбаченого ст. 83 ЦПК України.
09.03.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення. Вказує, що аналіз положень ЦК України вказує, що будь-який договір, що ґрунтується на Цивільному кодексі України, можна укласти в електронній формі. Такий договір прирівнюється до письмового. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично – у вигляді окремого документа. Поважність причин пропуску строку подання доказів обґрунтовує необхідність реагування на обставини, які викладені відповідачем у відзиві. Подані позивачем нові докази охоплюються обставинами, які позивач навів у відповіді на відзив.
Процесуальні дії у справі
Суд ухвалою суду від 13.02.2026 відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду у спрощеному порядку, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав. Розгляд справи відкладався до 02.06.2026.
02.06.2026 учасники справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали та повісток до електронних кабінетів, що підтверджується довідками суду про доставку електронного документу та вважається належним повідомленням відповідно до ст. 128, 272 ЦПК України. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 130 ЦПК України). Заяв та клопотань про неможливість розгляду справи до суду не надходило.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
За таких обставин, ураховуючи належне повідомлення учасників справи, відсутність від них клопотань про неможливість розгляду справи, наявність заяв по суті позову, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом
02.02.2020 відповідач, маючи намір отримати банківські послуги, ініціював договірні відносини з позивачем шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідачка підтвердив генерацію ключової пари для накладення удосконаленого електронного підпису в мобільному додатку, визнавши, що він є аналогом власноручного підпису. Згідно із Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до п. 3 анкети-заяви клієнт підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, додаткового тлумачення не потребує.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір). Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.
Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11 анкети-заяви).
Ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, факт укладення кредитного договору є доведеним.
Умови кредитування передбачали нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3,1% на місяць від суми залишку заборгованості, а у випадку прострочення зобов`язань – збільшення процентної ставки до 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості.
На виконання умов договору відповідачу було відкрито поточний рахунок (IBAN: НОМЕР_1 ), спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_2 .
Відповідно до наданої позивачем довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, протягом дії договору Банк неодноразово змінював розмір дозволеного ліміту. Зокрема, початковий ліміт від 02.02.2020 складав 2 500,00 грн, надалі він поступово збільшувався до 50 500,00 грн станом на 25.04.2021.
У наданій Банком виписці відображено рух коштів по картці станом на 29.12.2025 по рахунку IBAN: НОМЕР_1 , картка № НОМЕР_2 , згідно з яким сума витрат за період 365 666,88 грн, сума зарахувань – 282 973,52 грн, кредитний ліміт – 50 500,00 грн, заборгованість – 82 693,36 грн. у виписці відображено рух коштів та трансакції по картці.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 113 Розділу V Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджено-го рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у змішаній формі з метою процесуальної економії, дотримання розумних строків та уникнення зволікань, що відповідає принципам та завданням цивільного судочинства.
Між сторонами склались правовідносини зі споживчого кредитування. Спір у справі стосується неналежного виконання зобов`язання зі своєчасного повернення коштів.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ініціював договірні відносини з позивачем шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, в якій у чіткій недвозначній формі вказав, що на момент підписання заяви ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, додаткового тлумачення не потребує (п. 3). Вказав, що просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11 анкети-заяви). Паспорт споживчого кредиту містять розмір процентної ставки розмірі (3,1% на місяць від суми залишку заборгованості, а у випадку прострочення зобов`язань – збільшення процентної ставки до 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості). Тобто вказана анкета-заява, з урахуванням визначених у ній умов, Умови і правила, Паспорт споживчого кредиту містять усі істотні умови кредитування, відповідно сторони досягли згоди щодо істотних умов договору відповідно до статей 207, 626, 638 ЦК України, а його форма відповідає загальним положенням статті 639 ЦК України (відображена частково в анкеті-заяві, Умовах і правила, Паспорті, згоду на що надав відповідача безпосередньо в анкеті-заяві).
За таких обставин, суд відхиляє посилання відповідача щодо не доведення факту ознайомлення відповідача саме з наведеними позивачем правилами.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
Велика Палата Верховного Суду (див. до прикладу постанови від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13, від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19) неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 03.07.2025 у справі № 219/10735/2013).
Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що відповідач, заперечуючи проти узгодження умов, зокрема, процентної ставки та сплати процентів, вказує, що позивач не довів, що відповідач ознайомлений саме з наданими Правилами. При цьому сам відповідач не спростовує факту погодження умов щодо кредитування та його зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитними коштами, однак не зазначає, з якою процентною ставкою він погоджується та визнає.
Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до позивача із запереченням щодо списання коштів, нарахованими процентами тощо протягом усього періоду користування кредитними коштами (активні трансакції тривали з 02.02.2020 до 08.02.2022, тобто понад два роки).
Оцінюючи заперечення відповідача щодо необізнаності з Правилами та невизнання розміру заборгованості, суд застосовує доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується на римській максимі - "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці" та ґрунтується на принципі добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК України). так, відповідач протягом усього періоду користування кредитним лімітом жодного разу не заперечив проти розміру нарахованих Банком процентів (доказів зворотного відповідач не надав).
За таких обставин, суд, ураховуючи усталений підхід Верховного Суду до стандарту доведення вважає, що надані позивачем докази у їх сукупності є переконливими для висновку про наявність між сторонами зобов`язання за кредитним договором з наданими Умовами і правилами та стягнення заборгованості за цим договором, оскільки відповідач таких доказів не спростував та не надав доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, а доводи відповідача фактично концепції "негативного доказу", що нівелює принцип змагальності, який є однією з основних засад цивільного судочинства.
Згідно з детальним розрахунком заборгованості та поясненнями Банку до виписки про рух коштів, відповідач повністю використав встановлений ліміт у сумі 50 500,00 грн. Заявлена до стягнення загальна сума, що становить 82 693,36 грн, складається з фактично використаного кредитного ліміту у розмірі 50 500,00 грн та овердрафту у сумі 32 193,36 грн. Відповідно до розділу 5 Умов обслуговування, з якими відповідач погодилась під час підписання анкети-заяви, у разі нестачі власних коштів клієнта, кредит автоматично збільшується на суму заборгованості за відсотками та неустойкою (овердрафт).
Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Позивач довів порушення відповідачем умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів. 
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Банком, визнає його обґрунтованим і таким, що підтверджується відповідними первинними документами. Відповідач, заперечуючи проти умов, однак не спростовуючи факту отримання кредитних коштів, не надав суду доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку. Зокрема, відповідач не надала власного контррозрахунку кредитної заборгованості, ураховуючи те, що сам відповідач не спростовує факту отримання кредитного ліміту і його використання.
Заперечення відповідачки щодо ненадання позивачем доказів, які належним чином підтверджують заявлені вимоги, суд відхиляє, оскільки до позовної заяви додано належні, допустимі та достовірні докази (анкети-заяви від 02.02.2020 року, виписка про рух коштів по картковому рахунку, а також довідку про розмір встановленого кредитного ліміту), яким була надана оцінка. Ці докази підтверджують обставини, на які посилається позивач. Суд бере до уваги те, що відповідач не заперечував факту отримання кредитної картки та користування кредитними коштами.
Як встановлено судом з виписки по рахунку, яка згідно з нормами чинного законодавства має статус первинного бухгалтерського документа та є належним доказом руху коштів, відповідач з моменту встановлення кредитного ліміту тривалий час активно користувався кредитними коштами, та виконував умови договору щодо погашення боргу, не оскаржуючи дії Банку щодо списання коштів та не висловлюючи незгоди з фінансовими умовами до моменту звернення Банку до суду з цим позовом.
Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність повноважень представника Банку на підписання анкети-заяви, оскільки сам позивач не заперечує вказаного факту, навпаки підтверджує, шляхом звернення з цим позовом.
Також суд відхиляє посилання відповідача на висновки Верховного Суду України у постановах від 11.03.2015 у справі № 6-16цс15 та від 12.03.2017 у справі № 6-2320цс16, оскільки за обставинами вказаних справ події мали місце у 2006 і 2011 році, коли Закон України "Про електронну комерцію" ще не був ухвалений і технічна можливість ознайомлення позичальників з умовами споживчого кредитування дистанційно за допомогою технічних приладів (комп`ютера, мобільного телефону за допомогою відповідних застосунків), що має місце у цій справі, не було можливим. Тобто обставини справи є відмінними від обставин цієї справи. А тому такі доводи не можуть бути прийняті судом.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 2, 76 – 81, 141, 263 – 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" суму заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 02.02.2020 в розмірі 82 693,36 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 02.06.2026.
Учасники справи
Позивач (стягувач): Акціонерного товариства "Універсал Банк" (адреса: 04080, м. Київ, вул.
Оленівська, будинок 23; ЄДРПОУ 21133352).
Відповідач (боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя           Роман ВІТЮК