ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/145/26 Справа № 172/1256/24 	  	Головуючий у першій інстанції: Битяк І. Г. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року по справі за позовом Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2024 року КС «Українська кредитна спілка» звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між нею та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1600Д від 17.11.2021 року. На виконання умов вказаного вище кредитного договору позивач надав, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у загальному розмірі 39000,00 грн строком на 18 місяців з 17.11.2021 по 17.05.2023 року включно зі сплатою процентів у розмірі 35% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши грошові кошти на банківський рахунок відповідача. Однак, відповідач умови договору виконав не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 65144,96 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту – 32310,16 грн, заборгованості за нарахованими відсотками – 32834,79 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість у загальному розмірі 65144,96 грн. 
Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» заборгованість за кредитним договором №1600Д від 17.11.2021 року в сумі 49569,00 грн, яка складається із суми кредиту – 32310,16 грн., відсотків за користування кредитом – 17258,84 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі КС «Українська кредитна спілка», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 65144,96грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1600Д від 17.11.2021 року, згідно з умовами якого сума кредиту складає 39000,00 грн, строк кредиту - 18 місяців, плата за користування кредитом є фіксованою і становить 35% річних від основної суми кредиту.
За умовами договору №1600Д сторони обумовили сукупну вартість кредиту в розмірі 59475,00 грн., яка включає 39000,00 грн. – суму кредиту та 20475,00 грн. – проценти за користування кредитними коштами.
17 листопада 2021 року позивач перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 39000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 17.11.2021 №2285 (а.с. 17). 
Згідно з наданим розрахунком, станом на 08.07.2024 Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» нарахована заборгованість у загальному розмірі 65144,96 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту – 32310,16 грн., заборгованості за нарахованими відсотками – 32834,79 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. 
Відповідно до ч. 1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення сторонами кредитного договору №1600Д від 17.11.2021 року та отримання позичальником кредитних коштів; встановивши неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування, - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» за вказаним договором заборгованості по тілу кредиту – 32310,16 грн та відсотків за користування кредитом у межах строку кредитування 18 місяців до 17.05.2023 року (з урахування сплаченої позичальником суми відсотків 3216,16 грн) в розмірі 17258,84 грн, а всього 49569,00 грн. 
Зазначена вище заборгованість підтверджується також представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем. 
Підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредиту, нарахованих за межами строку кредитування у період з 17.05.2023 року по 08.07.2024 року - відсутні. 
Доводи позивача в апеляційній скарзі, що він мав правомірні очікування на отримання процентів за користування грошовими коштами до дня повернення кредиту, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.
Додатком №1 до кредитного договору №1600Д від 17.11.2021 встановлено обов`язок відповідача повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними платежами) до останнього числа кожного місяця впродовж 18 місяців. Строк останнього платежу встановлено 17.05.2023 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п.3.6 договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів як протягом строку надання кредиту, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником грошовими коштами не ґрунтуються на законі.
Посилання КС «Українська кредитна спілка» на те, що нараховані після спливу строку кредитування, а саме з 17.05.2023 року, проценти є підвищеними процентами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. Так, зміст кредитного договору №1600Д від 17.11.2021 не містить умов щодо встановлення сторонами підвищеного розміру процентів згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України на випадок прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання після спливу строку кредитування. Відтак, відсутні правові підстави вважати проценти, нараховані після 17.05.2023 року, підвищеними процентами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районнимсудом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині часткового задоволення вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом. 
Тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення на користь позивача тіла кредиту в сумі 32310,16 грн не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині – без змін. 
Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» – залишити без задоволення. 
Заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 рокув оскаржуваній частині – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст судового рішення складений 25 травня 2026 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова