Справа № 750/2530/26
Провадження № 2/750/1940/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді – Маринченко О.А.,
секретар судового засідання – Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зняття арешту з майна,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Друга чернігівська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

03 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19 червня 2007 року Другою чернігівською державною нотаріальною конторою під реєстраційним № 5160555 на підставі повідомлення УМВС України в Чернігівської області № 5/12-38 від 19 червня 2007 року.
Обґрунтовано позов тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24 липня 2025 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/9 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, державний нотаріус зазначив, що за наявною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис № 5160555 від 19 червня 2007 року про обтяження, за яким арештовано 4/9 частки в праві власності на вказану квартиру, що належить померлому ОСОБА_2 , арешт був накладений на підставі повідомлення УМВС України в Чернігівській області за № 5/12-38 від 19.06.2007. Даний запис було перенесено до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06 листопада 2014 року за індексним номером 7601269, а тому відповідно до підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до дня зняття арешту. Головне управління Національної поліції в Чернігівській області листом № 121335-2025 повідомило, що УМВС України в Чернігівській області 26.09.2001 було направлено до суду кримінальну справу № 25/22166 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у порушенні правил безпеки руху та експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами. При цьому, кримінальні провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчими слідчих підрозділів ГУНП в Чернігівській області не розпочинались. Також, зазначено, що у Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області відсутні відомості щодо повідомлення УМВС України в Чернігівській області від 19.06.2007 № 5/12-38. З вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2001 року в справі № 1-443 слідує, що конфіскація майна до ОСОБА_2 застосована не була, однак питання щодо зняття арешту з майна, описаного для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, судом не вирішено та у вироку не відображено. Оскільки, на даний час іспитовий строк за вказаним вище вироком закінчився, але на майно, яке належало ОСОБА_2 , накладений арешт, порушуються права позивача, як спадкоємця його майна, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначив, що процесуальні дії щодо арешту майна здійснювалися УМВС України в Чернігівській області, яке було ліквідовано як юридичну особу. Новоутворене Головне управління Національної поліції в Чернігівській області не є правонаступником УМВС України в Чернігівській області, у зв`язку з чим не є належним відповідачем у даній справі.
Позивач відповідь на відзив не подала.
У судове засідання позивач подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позов підтримує.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.
Представник третьої особи - Другої чернігівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 13 жовтня 2000 року, виданого Виконавчим комітетом Деснянської районної ради, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 9).
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2001 року в справі № 1-443 ОСОБА_2 визнано винним за частиною другою статті 215 Кримінального кодексу України 1960 року і призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до статті 45 Кримінального кодексу України вважати ОСОБА_2 засудженим умовно з іспитовим строком три роки на підставі статті 44 Кримінального кодексу України без сплати штрафу (а.с. 19-20).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 17), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно.
З копії довідки № 1104/02-14 від 19 червня 2025 року, виданої Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, слідує, що 23 липня 2024 року була заведена спадкова справа № 510/2024 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2 . Станом на 19 червня 2025 року в спадковій справі є одна заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 (а.с. 16).
Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. від 24 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/9 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 10).
У вказаній постанові, зокрема, зазначено, що за наявною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис № 5160555 від 19 червня 2007 року про обтяження, за яким арештовано 4/9 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить померлому ОСОБА_2 , арешт був накладений на підставі повідомлення УМВС України в Чернігівській області за № 5/12-38 від 19.06.2007. Даний запис було перенесено до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06 листопада 2014 року за індексним номером 7601269, а тому відповідно до підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до дня зняття арешту.
Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 грудня 2025 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження під реєстраційний № 5160555 у вигляді арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . Вказане обтяження зареєстровано 19 червня 2007 року Другою чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення УМВС України в Чернігівській області за № 5/12-38 від 19.06.2007 (а.с. 15).
Листом № 121335-2025 від 22 грудня 2025 року Головне управління Національної поліції в Чернігівській області повідомило, що УМВС України в Чернігівській області 26.09.2001 направлено до суду кримінальну справу № 25/22166 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушенні правил безпеки руху та експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами. При цьому, кримінальні провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчими слідчих підрозділів ГУНП в Чернігівській області не розпочинались. У Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області відсутні відомості щодо повідомлення УМВС України в Чернігівській області від 19.06.2007 № 5/12-38 (а.с. 18).
З інформації з Єдиного реєстру боржників від 25 лютого 2026 року слідує, що інформація щодо ОСОБА_2 у цьому реєстрі відсутня (а.с. 21).
Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. 
Згідно зі статтею 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна хоча і вказано, що арешт на квартиру був накладений на підставі повідомлення УМВС України в Чернігівській області від 19.06.2007 № 5/12-38, однак встановити у зв`язку з чим саме він був накладений не виявляється можливим, з моменту його накладення пройшов досить значний час, в позасудовий спосіб позивач не може зняти арешт з майна та захистити свої порушені спадкові права, а також беручи до уваги те, що позивач через наявний арешт позбавлена можливості оформити право власності на частку квратири та в повному обсязі здійснювати права власника і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту, а позов – задоволенню.
Доводи відповідача щодо того, що Головне управління Національної поліції в Чернігівській області є неналежним відповідачем у даній справі суд не може взяти до уваги, оскільки саме Головне управління Національної поліції в Чернігівській області на даний час виконує всі функції, які належали УМВС України в Чернігівської області на час накладення арешту.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зняття арешту з майна – задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований 19 червня 2007 року Другою чернігівською державною нотаріальною конторою під реєстраційним № 5160555 на підставі повідомлення УМВС України в Чернігівській області № 5/12-38 від 19 червня 2007 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: пр-т Перемоги, 74, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи – 40108651.
Третя особа - Друга чернігівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. І.Мазепи, 19, м. Чернігів, ідентифікаційний код юридичної особи - 02901765.

Суддя