ф
УХВАЛА

29 квітня 2026 року
м. Київ

справа №420/23067/25
адміністративне провадження №К/990/17100/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Бучик А.Ю., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 у справі № 420/23067/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 19/зм від 30.08.2024, викладене у пункті 15 Протоколу Комісії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти, призначені для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , в сумі 15 000 000, 00 грн, але не отримані ним у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про спадщину за законом НТО 010980 від 13.11.2024, по спадкові справі № 251/2024, перерахувати доньці - ОСОБА_1 в сумі 15 000 000, 00 грн згідно з порядком, встановленим пунктом 1.10. «Порядку та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представниця позивачки - адвокат Павленко А. Л. подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 16.04.2026.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частинами першої та другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За змістом норми підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, сплачується судовий збір у розмірі двохсот відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, частиною цієї ж статті Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Статтею 7 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 гривень.
Враховуючи наведене, судовий збір який підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги у електронній формі становить 1937,92 грн (1211,20х 200%)0,8.
Проте скаржниця до матеріалів касаційної скарги не долучила доказів сплати судового збору за її подання, натомість звернулась із клопотанням про відстрочення його сплати, посилаючись на те, що вона є домогосподаркою, не перебуває у шлюбі та здійснювала догляд за хворим батьком, у зв`язку з чим не має доходів, що підтверджується довідкою «Форма ОК-7» від 15.04.2026.
Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 статті 8 Закону №3674-VI встановлено право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, розстрочення/відстрочення сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку. Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
Клопотання скаржниці про відстрочення від сплати судового збору мотивовано скрутним матеріальним становищем . Водночас, на підтвердження вказаної інформації скаржниця надала лише «Довідку Пенсійного фонду ОК-7 від 15.04.2026.
Однак із поданого доказу неможливо встановити сукупний розмір річного доходу за попередній календарний рік.
Таким чином, з огляду на положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №3674-VI, належними доказами скрутного матеріального становища, які повністю відображатимуть розмір річного доходу позивачки, слід вважати відомості органу Пенсійного фонду України в сукупності із відомостями Державної податкової служби України про розмір виплачених доходів за попередній календарний рік.
Враховуючи викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржниця не долучила до клопотання про відстрочення сплати судового збору належних доказів на підтвердження її матеріального стану, які відображали повністю сукупний розмір доходів скаржниці за попередній календарний рік, а тому, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, відповідно до статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржниці строку для усунення недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору або належного обґрунтування наявності підстав для зменшення його розміру, розстрочення/відстрочення чи звільнення від сплати із наданням відповідних доказів.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 329, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 у справі № 420/23067/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.
Надати скаржниці строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Судді Н. В. Шевцова
А.Ю. Бучик
С. Г. Стеценко