Справа №592/3813/26
Провадження №2/592/1605/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2026 року          м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради про скасування державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок,

У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивачів.
10 березня 2026 року позивачі через свого представника – адвоката Мальовану І.Ю. звернулись до суду із зазначеним позовом, у якому просять: 1) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на частку у розмірі 1/12 щодо об`єкта нерухомого майна – житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31358183359080, номер відомостей про речове право 59788308; 2) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на частку у розмірі 1/12 щодо зазначеного житлового будинку, номер відомостей про речове право 59788412, з одночасним визнанням за ним права власності на 1/8 частку цього житлового будинку; 3) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на частку у розмірі 1/12 щодо зазначеного житлового будинку, номер відомостей про речове право 59788378, з одночасним визнанням за ним права власності на 1/8 частку цього житлового будинку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 лютого 2007 року між ОСОБА_4 як дарувальником та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як обдаровуваними укладено договір дарування частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 720. Позивачі зазначають, що відповідно до умов зазначеного договору вони набули право власності на 1/8 частці житлового будинку кожен. На момент укладення договору позивачі були малолітніми, тому договір від їхнього імені підписали їхні батьки – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як законні представники. Позивачі посилаються на те, що ОСОБА_3 не була стороною договору дарування як обдаровувана та не набувала будь-яких речових прав на спірне нерухоме майно, а лише діяла як законний представник своїх малолітніх дітей. Разом із тим 06 квітня 2007 року КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради при проведенні державної реєстрації права власності помилково зазначило ОСОБА_3 співвласником житлового будинку із часткою 1/12, а також визначило частки позивачів по 1/12 кожному, що не відповідає змісту договору дарування. Як зазначають позивачі, зазначена технічна помилка була відтворена під час державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 травня 2025 року, у зв`язку з чим у Реєстрі містяться недостовірні відомості щодо складу співвласників спірного житлового будинку та розміру належних їм часток. На думку позивачів, правовстановлюючий документ – договір дарування від 13 лютого 2007 року – однозначно підтверджує, що право власності на спірні частки житлового будинку набули лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен у розмірі 1/8 частки, тоді як ОСОБА_3 жодних речових прав на вказане майно не набувала. Посилаючись на те, що помилкові записи Державного реєстру речових прав не відповідають правовстановлюючому документу та порушують їх право власності, позивачі вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав.
Заяви, клопотання.
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.
Відповідач Виконавчий комітет Сумської міської ради повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду представник не з`явився, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надали.
Треті особи: ОСОБА_4 , КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради повідомлялись про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не сповістили, пояснення щодо позову не надали.
Інші процесуальні дії у справі. 
11.03.2026 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
23.03.2026 року ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі.
19.05.2026 року підготовче провадження у цивільній справі закрите, призначене судове засідання для розгляду справи по суті.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Так, 13 лютого 2007 року між ОСОБА_4 як дарувальником та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як обдаровуваними укладено договір дарування часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. 13 лютого 2007 року та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 720.
Згідно зі змістом зазначеного договору дарувальник ОСОБА_4 безоплатно передав у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках частину належного йому на праві приватної власності житлового будинку.
Як убачається зі змісту договору, кожний із обдаровуваних набув право власності на 1/8 частку спірного житлового будинку.
На час укладення договору дарування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були малолітніми особами, у зв`язку із чим договір від їхнього імені та в їхніх інтересах підписано їхніми законними представниками – батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Наведені обставини підтверджуються змістом договору дарування та сторонами не заперечуються.
Крім того, відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 3560939 від 13 лютого 2007 року договір дарування зареєстрований за № 1912150, предметом правочину є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , дарувальником зазначено ОСОБА_4 , а обдаровуваними виключно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Будь-яких відомостей про набуття ОСОБА_3 права власності на підставі вказаного договору витяг не містить.
Судом також встановлено, що до укладення договору дарування власником спірного житлового будинку був ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради 13 вересня 2005 року, яке зареєстроване КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 16 вересня 2005 року за реєстровим № 16493.
Отже, саме ОСОБА_4 мав право розпорядитися належним йому майном шляхом укладення договору дарування, а право власності у обдаровуваних виникло саме в тому обсязі, який визначено сторонами у договорі.
Разом із тим судом встановлено, що 06 квітня 2007 року КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради прийняло рішення про реєстрацію права власності та внесло запис № 16493 у книзі № 155 про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14161380 від 06 квітня 2007 року співвласниками зазначеного житлового будинку визначено:
ОСОБА_3 із часткою 1/12; 
ОСОБА_1 із часткою 1/12; 
ОСОБА_2 із часткою 1/12. 
При цьому зазначені відомості не відповідають змісту договору дарування, який був єдиною правовою підставою для здійснення такої реєстрації.
Суд звертає увагу, що у договорі дарування ОСОБА_3 зазначена виключно як законний представник малолітніх дітей, який підписав договір від їхнього імені.
Будь-яких положень договору про передачу їй у власність частки житлового будинку або про набуття нею статусу обдаровуваної договір не містить.
Так само відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про існування окремого правочину чи іншої юридичної підстави виникнення у ОСОБА_3 права власності на спірне майно.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що внесення КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» відомостей про ОСОБА_3 як співвласника житлового будинку не ґрунтувалося на договорі дарування та не відповідало його змісту.
Таким чином, суд вважає доведеним, що під час проведення реєстрації права власності працівниками КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» була допущена технічна помилка, яка полягала у помилковому зазначенні ОСОБА_3 як особи, яка нібито набула право власності на 1/12 частку житлового будинку, тоді як фактично вона діяла виключно як законний представник малолітніх обдаровуваних.
Надалі саме зазначені відомості були перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42593835 від 08 травня 2025 року, 06 травня 2025 року державним реєстратором зареєстровано право власності на спірний житловий будинок, при цьому до Реєстру перенесено відомості про належність ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/12 частці кожному.
Разом із тим державна реєстрація прав від 06 травня 2025 року була здійснена на підставі того самого договору дарування від 13 лютого 2007 року № 720, який не містить відомостей про набуття ОСОБА_3 права власності та визначає інший розмір часток ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Отже, під час перенесення відомостей до Державного реєстру речових прав державним реєстратором були відтворені відомості, які вже містили помилку, допущену під час первинної реєстрації права власності БТІ.
Крім того, суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_3 позов не заперечує, не оспорює обставин, викладених позивачами та не ставить під сумнів факт допущення технічної помилки під час державної реєстрації права власності.
Визнання відповідачем фактичних обставин справи узгоджується з дослідженими судом письмовими доказами, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховується судом під час ухвалення рішення.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі статтями 76–81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
У даній справі позивачами надано договір дарування від 13 лютого 2007 року, витяг з Державного реєстру правочинів, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06 квітня 2007 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 травня 2025 року, які у своїй сукупності підтверджують як зміст укладеного правочину, так і факт невідповідності відомостей державної реєстрації змісту правовстановлюючого документа.
Доказів, які б спростовували наведені обставини або свідчили про набуття ОСОБА_3 права власності на спірне майно на іншій правовій підставі, матеріали справи не містять, сторонами такі докази суду не подані.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статті 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона передає або зобов`язується передати другій стороні безоплатно майно у власність.
Таким чином, саме договір дарування є тією юридичною підставою, з якою закон пов`язує виникнення права власності у обдаровуваного.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Отже, обсяг права власності визначається саме змістом правочину, який є підставою його виникнення.
Суд зазначає, що договір дарування від 13 лютого 2007 року є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався, сторонами не оспорюється, а тому відповідно до статті 204 ЦК України презюмується правомірним.
Зі змісту цього договору беззаперечно вбачається, що право власності на частки житлового будинку набули лише двоє обдаровуваних — ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_3 стороною договору як обдаровувана не виступала.
Суд звертає увагу, що участь законного представника малолітньої особи при укладенні правочину не породжує у такого представника будь-яких майнових прав щодо предмета правочину.
Підписання договору одним із батьків від імені малолітньої особи є реалізацією представницьких повноважень, передбачених законом, а не способом набуття права власності.
Отже, сам по собі факт підписання договору ОСОБА_3 не створював і не міг створити для неї жодних речових прав щодо спірного житлового будинку.
Натомість державна реєстрація права власності має похідний характер від юридичного факту виникнення права.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, державна реєстрація не є самостійною підставою виникнення права власності, а лише підтверджує право, набуте на підставі закону або правочину.
Зазначений правовий підхід неодноразово висловлений Великою Палатою Верховного Суду, яка зазначала, що рішення державного реєстратора та відповідний запис у Державному реєстрі не породжують права власності, а лише засвідчують уже існуюче право, якщо воно виникло на належній правовій підставі.
Отже, якщо запис державного реєстру не відповідає правовстановлюючому документу, пріоритет має саме документ, який є підставою виникнення права.
Договір дарування однозначно визначає коло обдаровуваних та розмір набутих ними часток, тоді як записи БТІ, а в подальшому й Державного реєстру речових прав, містять інші відомості, які не випливають із змісту договору.
Фактично державним реєстратором до Реєстру були перенесені помилкові відомості, що виникли внаслідок технічної помилки, допущеної ще під час проведення первинної реєстрації права власності у 2007 році.
При цьому суд враховує, що державний реєстратор у 2025 році не здійснював правової оцінки договору дарування та не приймав рішення про зміну складу співвласників або розміру їхніх часток, а лише переніс до Державного реєстру відомості, які містилися у реєстраційній справі БТІ.
Однак така обставина сама по собі не усуває необхідності судового захисту, оскільки на сьогодні саме записи Державного реєстру речових прав визначають офіційні відомості про власників нерухомого майна та породжують відповідні юридичні наслідки у цивільному обороті.
Внаслідок існування помилкових записів позивачі позбавлені можливості реалізовувати належне їм право власності у тому обсязі, який визначений договором дарування.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що право позивачів належить судовому захисту шляхом усунення наслідків неправильної державної реєстрації та приведення відомостей Державного реєстру речових прав у відповідність до правовстановлюючого документа.
Суд також враховує, що обраний позивачами спосіб захисту є належним та ефективним, оскільки саме скасування помилкових записів про державну реєстрацію права власності та одночасне визнання права власності у належному розмірі забезпечить відновлення порушеного права та стане підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим їх належить задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Задовольнити позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок.
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на частку у розмірі 1/12 щодо об`єкту речових прав - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31358183359080, номер відомостей про речове право: 59788308.
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на частку у розмірі 1/12 щодо об`єкту речових прав - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31358183359080, номер відомостей про речове право: 59788412 з одночасним визнанням за ним права власності на частку у розмір 1/8 щодо об`єкту речових прав - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31358183359080.
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частку у розмірі 1/12 щодо об`єкту речових прав - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31358183359080, номер відомостей про речове право: 59788378 з одночасним визнанням за ним права власності на частку у розмір 1/8 щодо об`єкту речових прав - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31358183359080.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .
Відповідачі: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, м.Суми, майдан Незалежності, 2, код ЄДРПОУ 04057942.
Треті особи: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, м.Суми, вул.Садова, 33, код ЄДРПОУ 03352478.

Повний текст рішення буде виготовлено 29 червня 2026 року.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА