УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/11180/25 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В. 
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О.С.
суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.
з участю секретаря
судового засідання Драч Т.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/11180/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. 
в с т а н о в и в:
У серпні 2025 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на свою користь в порядку спадкування за законом недоотримане за життя матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 року у справі №240/15514/20 в сумі 364 456,90 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 року у справі №240/15514/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із 17.07.2018 здійснити донарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний вік. На виконання рішення суду у справі №240/15514/20 відповідачем було здійснено нарахування заборгованості в розмірі 364 456,90 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_2 померла. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №240/15514/20 ОСОБА_2 її правонаступником – ОСОБА_1 .
Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Житомирській області, в якому її мати перебувала на обліку, однак отримала відповідь із відмовою здійснювати свої повноваження щодо виплати коштів, тому вона змушену звернутися до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, щосудом першої інстанції прийнято судове рішення, яке не відповідає вимогам закону, зокрема всупереч вимогам ст.1217-1218, 1227 ЦК України, ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Звертає увагу суду, що за життя ОСОБА_2 на підставі судового рішення було донараховано пенсійні виплати відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на загальну суму 364 456,90 грн, (згідно довідки Головного управління ПФУ в Житомирській області), але вказані кошти не були отримані, а позивач є спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства. При цьому звертає увагу, що вимогу про виплату грошової суми необхідно розглядати в розрізі продовження виконання рішення суду як частини судового процесу, а повторне звернення з позовними вимогами про виплату заборгованої суми може призвести до подвійного стягнення на користь позивач недоотриманої суми пенсії. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 року у справі №240/15514/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано управління з 17.07.2018 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) (а.с.12-13). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Згідно з довідкою приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Кушнерчук О.М. від 28.12.2023 року, після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом звернулася дочка померлої ОСОБА_1 , звернень інших спадкоємців із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не було (а.с.8).
Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по адміністративній справі №240/15514/20 ОСОБА_2 її правонаступником – ОСОБА_1 (а.с. 39).
Згідно відповіді ГУ ПФУ у Житомирській області від 06 вересня 2023 року, було повідомлено позивача, що рішення суду виконане в повному обсязі, розрахунок суми боргу за період з 17.07.2018 по 30.11.2021 становить 364 456,90 грн. Виплата не проведена у зв`язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету, виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення, може бути здійснена лише за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (а.с.15).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання недоотриманої за життя матері суми пенсії підлягає реалізації шляхом виконання рішення суду у справі № 240/15514/20 з використанням передбаченого процесуального механізму судового контролю за виконанням судового рішення, а не звернення з окремим позовом в порядку цивільного судочинства.
Такий висновок суду першої інстанції є вірним, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. 
Із матеріалів справи слідує, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері, є спадкоємцем за законом першої черги, до якої перейшло право на отримання нарахованої, але не виплаченої суми пенсії, що перебачено положеннями ст.ст.1216, 1227 ЦК України. З метою реалізації вказаного права, позивач ініціювала процесуальне правонаступництво у адміністративній справі №240/15514/20.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по адміністративній справі №240/15514/20 ОСОБА_2 її правонаступником – ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1-2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Позивач в порядку процесуального правонаступництва набула право на фактичне отримання відповідної суми в порядку виконання рішення суду у адміністративній справі як частини судового процесу.
Із відповіді ГУ ПФУ у Житомирській області від 06 вересня 2023 року вбачається, що, пенсія з 17.07.2018 по 30.11.2021 у сумі 364 456,90 грн була нарахована, однак не виплачена через відсутність фінансування з Державного бюджету.
Апеляційний суд погоджується із висновок суду першої інстанції, що повторне звернення із позовними вимогами про виплату заборгованої суми не узгоджується з вимогами законодавства і може призвести до подвійного стягнення на користь ОСОБА_3 недоотриманої суми пенсії.
Отже, заявлені позивачем вимоги не можуть вирішуватись в порядку цивільного судочинства із ухваленням судового рішення як повторного судового акту за однорідним за своєю первісною природою основою, а право позивача на отримання недоотриманої за життя матері суми пенсії підлягає реалізації шляхом виконання рішення суду у адміністративній справі №240/15514/20 з використанням передбаченого процесуального порядку та механізму судового контролю за виконанням судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування висновків, викладених у постановах Верховного суду від 28.11.2023 року у справі №420/244/20, від 05.12.2023 у справі № 420/18164/21, від 15.12.2023 у справі №805Ї2628/18 не можна визнати обґрунтованими, оскільки сформульовані висновки не є релевантними до фактичних обставин, встановлених у справі, що переглядається, та не може бути застосовані до спірних правовідносин.
Отже доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність рішення не впливають.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити беззадоволення, а рішення    Богунського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 квітня 2026 року.

Головуючий Судді