Справа № 517/479/26
Провадження № 3/517/225/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року	смт. Захарівка	

Захарівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Гончар І.В.,
секретаря - Грози М.В.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
11 травня 2026 року до Захарівського районного суду Одеської області від відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло два протоколи про адміністративні правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , відповідно до яких останій вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - №517/480/26 та № 517/479/26. 
Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу справ між суддями вищевказані матеріали справ були передані на розгляд суді Гончар І.В.. Постановою судді від 13.05.2026 у вищевказані справи №517/480/26 (н/п 3/517/226/2026) та №517/479/26 (н/п 3/517/225/2026) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер №517/479/26. 
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 067276 від 08.05.2026, ОСОБА_1 07.05.2026 о 17 год. 00 хв. в с.Мар`янівка Роздільнянського району Одеської області на автодорозі Т-1646, керуючи мопедом Suzuki без державного номерного знаку та який не зареєстрований у законному порядку, не маючи права керування транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та впав з нього, унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Крім того, відповідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №067277 від 07.05.2026, цього ж дня та за тих самих обставин ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Suzuki без державного номерного знаку та який не зареєстрований у законному порядку, не маючи права керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 07.05.2026 року разом із знайомими вживав алкогольні напої. Після цього він пішов додому, котячи поруч із собою мопед, оскільки через стан алкогольного сп`яніння не мав наміру та можливості керувати ним. За його словами, під час руху він упав разом із мопедом, внаслідок чого вдарився головою об камінь та отримав тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці лоба. Після падіння він докотив мопед до місця проживання, а його знайома викликала бригаду екстреної медичної допомоги, оскільки рана потребувала медичного втручання. Надалі, перебуваючи в медичному закладі, він був опитаний працівниками поліції щодо обставин події. При цьому він повідомив останнім, що транспортним засобом не керував, а лише котив його поруч із собою, та пояснив обставини отримання тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124 та 130 КУпАП. Наступного дня працівники поліції запропонували йому підписати зазначені протоколи, що він і зробив, оскільки на той час не повною мірою усвідомлював зміст складених документів та наслідки їх підписання. Подію, викладену у протоколах, він не визнає.
Судом також досліджено письмову заяву ОСОБА_1 , у якій він зазначає, що будь-яких майнових або інших претензій у зв`язку з подією він ні до кого не має та просить не розглядати обставини, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, у зв`язку з відсутністю спору між учасниками події.
Разом із тим суд зазначає, що зазначена заява не є визнанням факту керування транспортним засобом чи вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а відображає лише позицію особи щодо відсутності претензій майнового характеру та не спростовує обов`язку органу, який склав протокол, довести наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.  Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.  Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.         Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи та підлягає перевірці судом у сукупності з іншими доказами.
Обов`язок щодо збирання належних та допустимих доказів покладається на уповноважених осіб, які склали протоколи про адміністративні правопорушення.
Під час судового розгляду було досліджено відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи.
Із зазначеного відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом. На відеозаписі відсутні події, пов`язані із рухом мопеда, його зупинкою працівниками поліції, перебуванням ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу або будь-які інші обставини, які б безпосередньо підтверджували факт керування.
Натомість відеозапис розпочинається вже у приміщенні медичного закладу, де медичний працівник надає ОСОБА_1 допомогу та обробляє рану голови.
Під час перегляду відеозапису судом також встановлено, що працівники поліції, не демонструючи наявності будь-яких об`єктивних даних щодо факту керування транспортним засобом, у спілкуванні з ОСОБА_1 неодноразово використовують формулювання, які фактично містять наперед визначене твердження про те, що останній керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що діяльність працівників поліції повинна відповідати принципам законності, об`єктивності, неупередженості та професійності. Під час документування адміністративного правопорушення працівник поліції зобов`язаний встановлювати та фіксувати фактичні обставини події, а не виходити із заздалегідь сформованого припущення про винуватість особи.
Зміст зафіксованого на відеозаписі спілкування свідчить, що окремі висловлювання працівників поліції містили припущення щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак не ґрунтувалися на безпосередньо зафіксованих обставинах події. Вказані висловлювання не можуть замінювати належні та допустимі докази й самі по собі не підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
Разом із тим суд зазначає, що оцінка професійної діяльності працівників поліції не є предметом розгляду даної справи. Однак спосіб отримання та фіксації відомостей має значення для оцінки достовірності та достатності доказів.
Крім протоколів про адміністративні правопорушення та зазначеного відеозапису, матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Суд звертає увагу, що в протоколах про адміністративне правопорушення, подія яка вказана працівниками поліції в протоколі мала місце 07.05.2026 року о 17 годині 00 хвилин, однак оформлення адміністративних матеріалів здійснювалося значно пізніше - 08.05.2026 у нічний час, а саме 00:40 та в 00:45.
Також, окремо суд дослідив схему місця дорожньо-транспортної пригоди, складену працівниками поліції.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що схема місця події складена 08.05.2026 року о 01 годині 40 хвилин, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складений раніше - о 00 годині 40 хвилин цього ж дня. Таким чином, схема була виготовлена після складання протоколу, що виключає її використання як первинного джерела фіксації обставин події та ставить під сумнів послідовність формування доказової бази.
Крім того, у матеріалах справи наявні фотознімки нібито місця події, з яких вбачається, що зйомка здійснювалась у світлу пору доби, тоді як за матеріалами справи подія та її оформлення відбувалися у нічний час. Вказана невідповідність унеможливлює перевірку часу, місця та умов отримання фотоматеріалів.
Суд також враховує, що схема місця події та фотоматеріали не підтверджуються первинною безпосередньою фіксацією моменту події, а тому підлягають оцінці лише у сукупності з іншими доказами.
Інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.
У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.     Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а суд не може перебирати на себе функції сторони обвинувачення та самостійно відшукувати докази винуватості особи.
Жоден із наявних у справі доказів окремо або в сукупності не підтверджує факт безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що органом поліції не доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.
Повний текст постанови складено 15 червня 2026 року. 

Суддя: Ірина ГОНЧАР