Справа № 308/4622/23

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
за участю прокурора –  ОСОБА_3 
за участю обвинуваченого – ОСОБА_4 
за участю захисника обвинуваченого – ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, № 12023071030000107 від 13.01.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, одруженого, тимчасово не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 209, ст. 70 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування  ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта,  ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 19.04.2021 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 209, ст. 70 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки, однак на шлях виправлення не став, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 21 серпня 2022 року № 2212/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 24 серпня 2022 року строком на 90 діб та в подальшому Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, близько 21 год. 00 хв. 08.01.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи умисно, відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, перебуваючи в районі ринку, по вул. Тельмана, в м. Ужгороді заволодів жіночою чорною сумкою, в якій знаходилося жіночий шкіряний гаманець червоного кольору з банківською карткою «Укргазбанку», грошові кошти в сумі 289 грн., окуляри для зору чорного кольору в пластмасовій оправі та зв`язка ключів від будинку, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1 129 грн. 00 коп., після чого з місця полії зник, а викраденими речами розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, дії  ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що нічого не знає про дану подію. Він був вдома, коли вранці до нього прийшли працівники поліції для проведення обшуку, поставили якийсь папірець (код РНОКПП потерпілої) і сказали, хай тут стоїть, який в подальшому і виявили за результатами проведення обшуку. Вказав, що потерпілу раніше не бачив, вперше побачив в залі суду. Вказав, що даний грабіж не вчиняв, інакше для чого йому було залишати у себе РНОКПП потерпілої.
На підтвердженні винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
- показання потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні повідомила, що подія правопорушення відбулася 08.01.2023 року близько 20:00 год., коли вона поверталася додому з гостин. Її провели до ринку, а далі вона пішла сама. Коли вона відійшла від ринку десь на 150 метрів, назустріч їй йшла людина, яка зірвала в неї з правого плеча сумочку, в якій було 300 гривень, ключі та копія РНОКПП, в той час як вона тримала в руках телефон. Ремінець на сумочці був легкий, тому відірвався від сумочки. Після цього вона побігла за ним і кричала, щоб він віддав сумку, оскільки там нема нічого цінного. Зазначила, що на вулиці було темно, світло вимкнено та йшов дощ. Точно описати особу правопорушника не може, вказала, що зріст такий як в обвинуваченого, лице не знає, він був одягнений у чорну куртку;
- показання свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні повідомив, що перший раз бачить обвинуваченого. Потерпілу ОСОБА_6 знає з 2004 року. Вона подзвонила йому та повідомила, що її на Радванці 08 січня 2023 року близько 20:00 год. пограбували, на що ОСОБА_7 сказав викликати поліцію чи зранку піти у поліцію та написати заяву. В той час він перебував в місті Ужгород, тому провів ОСОБА_6 додому. Потерпіла ОСОБА_6 казала, що якийсь хлопець вихватив сумку, проте не описувала його. Вона була в істериці, коли дзвонила йому. Потерпіла казала, що у неї була маленька сумочка і невелика сума грошей. 
- показання свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_6 подзвонила їй і сказала, що її пограбували, а саме вихопили сумочку. Хто саме це був, вона не бачила, оскільки було темно. У сумці були ключі, гаманець та гроші (точну суму не пам`ятає). Той чоловік, що їх обганяв, був у чорному і вона не звернула увагу на нього. Вони говорили з потерпілою між собою, було темно, горіли ліхтарі. Це було біля базару близько 19:00 год. Працівникам поліції ОСОБА_8 повідомила, що там були камери, щоб вони подивилися. 
- витяг з ЄРДР №12023071030000107 від 13.01.2023 року, згідно якого ОСОБА_6 12.01.2023 року звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме що 08.01.2023 року біля 21:00 год невідома особа на вул. Тельмана, м. Ужгород зірвала силою з плеча сумку, в якій знаходився гаманець із банківською карткою, 289 грн. окуляри та зв`язка ключів; 
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.01.2023 року №645, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з усною заявою про відкрите заволодіння майном, а саме, що 08.01.2023 року біля 21 год. невідома особа на вул. Тельмана в м. Ужгород зірвала силою із її плеча сумку, в якій знаходились гаманець із банківською карткою та 289 грн., окуляри та зв`язка ключів. На запитання чи бачила особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, чи може її впізнати відповіла, що бачила, але впізнати не зможе, особа заявниці не відома. Також зазначила, що очевидців події не було;
- доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40, 41 КПК України в рамках кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за №12023071030000107 від 13.01.2023 року №557/106/25-23, згідно якого просить доручити працівникам ВКП Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проведення в рамках даного кримінального провадження наступних слідчих дій, а саме: з метою встановлення наявності камер зовнішнього відеоспостереження, встановити наявність магазинів, банків, розважальних закладів, тощо, які розміщенні в районі скоєння злочину та надати списки до СВ Ужгородського РУП, з метою подальшого надання відповідних запитів щодо отримання інформації про ведення відеозаписів момент скоєння кримінального правопорушення; встановити осіб, які проживають неподалік місця вчинення злочину, допитати останніх із вказаного приводу, з`ясувати, що саме їм відомо по даному факту, чи чули вони в період вчинення даного злочину, які-небудь сторонні звуки. Допити останніх долучити до матеріалів кримінального провадження; крім того, у разі необхідності провести й інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження та закінчення проведення досудового розслідування у строки, передбачені ст. 28 КПК України;
- довідку ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, де проаналізовані відеозаписи з камер відеоспостереження інформаційно-аналітичного комплексу «Безпечне Закарпаття» та встановлено маршрут руху потерпілої ОСОБА_6 з вул. Гагаріна до перехрестя вул. Дворжака-Тельмана 08.01.2023 року в період з 20:40 год. по 20:48 год. Порівняльним аналізом відеозаписів з камер відеоспостереження в районі вчинення злочину та порівнянням осіб, які притягались до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, за способом вчинення та за фізіологічними ознаками (ходою, статурою, манерою поведінки, тощо) встановлено, що особою, яка зафіксована на камерах відеоспостереження в районі вчинення кримінального правопорушення є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- Рапорт начальника сектору ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 , згідно якого в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_4 , 1991 року народження. В ході проведення аналізу було встановлено, що в період вчинення кримінального правопорушення абонентський термінал потерпілої перебував в одній базовій станції з особою, причетною до вчинення злочину;
- ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2023 року у справі №308/1447/23 (провадження 1-кс/308/330/23) про надання дозволу на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , який являється фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання предметів кримінального правопорушення, а саме: жіночої сумки чорного кольору з довгим ремінцем, в якій знаходився жіночий шкіряний гаманець червоного кольору, в якому в свою чергу знаходилась банківська картка «УКРГАЗБАНК», окуляри для зору чорного кольору в пластмасовій оправі, зв`язки ключів, належні потерпілій ОСОБА_6 ;
- протокол обшуку від 01.02.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_4 було запропоновано видати зазначені в ухвалі жіночу сумочку чорного кольору з довгим ремінцем, жіночий гаманець червоного кольору, банківську картку, окулярі та ключі, на що ОСОБА_4 відповів, що таких речей він у володінні не має. У ході проведення обшуку виявлено та вилучено куртку чорного кольору та картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу, яка 08.01.2023 року близько 21:00 год проходила повз з сторони вул. Української в сторону вул. Тельмана, м. Ужгород та вказав на ОСОБА_4 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу, яка 08.01.2023 року перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана силою зірвала жіночу сумку чорного кольору з плеча, в якій знаходилися гаманець червоного кольору, грошові кошти, окуляри в чорній оправі, ключі та вказала на ОСОБА_4 ;
- постанова слідчого про призначення товарознавчої експертизи від 15.03.2023 року, на вирішення якої поставити запитання, яка ринкова вартість жіночої сумки, жіночого шкіряного гаманця червоного кольору, окуляри для зору чорного кольору в пластмасовій оправі, які були у використанні з урахуванням ознак зносу, станом цін на 08.01.2023 року;
- звіт про оцінку №61-03-223 від 17.03.2023 року, згідно якого ринкова вартість сумки жіночої, виготовленої зі шкіри, чорного кольору, з ремінцем на плече, вживаної становить 500,00 грн., гаманця жіночого з написом «D&G», червоного кольору, виготовленого з шкіри, вживаного становить 250,00 грн., окулярів для зору з маркуванням «+2,5 PD62-64», в пластиковій оправі, чорного кольору, вживані становить 90,00 грн., а вартість всіх вищевказаних речей разом становить 840,00 грн.;
- ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2023 року у справі №308/1869/23 про накладення арешту на речі та документи, які були вилучені 01.02.2023 року в ході проведення обшуку приміщення, в якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: куртку чорного кольору коротка; картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 , шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження;
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.02.2023 року, згідно якої визнано та приєднано в якості речового доказу в кримінальному провадженні №12023071030000107 від 13.01.2023 року наступні речі: куртка чорного кольору коротка та картка платників податків на ім`я ОСОБА_6 ;
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.02.2023 року, згідно якої визнано та приєднано в якості речового доказу в кримінальному провадженні №12023071030000107 від 13.01.2023 року наступні речі: флеш носій «TRANSCEND LOCK» micro SD з відеозаписом проведення обшуку, який упаковано до паперового конверту з пояснювальними записами та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
- вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 року у справі №308/2103/21, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 209 КК України, та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 5/п`ять/ років з конфіскацією майна та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. 
Згідно з ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому КПК України. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Суд, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового розслідування докази сторони обвинувачення у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, вчинене саме обвинуваченим ОСОБА_4 . Суд визнає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 про його непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, не спростовані, дослідженими в ході судового розгляду жодними вагомими, переконливими, допустимими та належними доказами, наданими стороною обвинувачення.
Для злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обов`язковими ознаками об`єктивної сторони є діяння, що полягає у відкритому викраденні чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, наслідки у вигляді заподіяної шкоди та зв`язок між діянням та наслідками.
Суд не вбачає у діях ОСОБА_4 наявності кримінального правопорушення, крім цього відсутній безпосередній зв`язок між діянням і наслідками. Обов`язковою ознакою злочину передбаченого статтею 186 КК України передбачена вина у формі умислу та корисливий мотив.
Крім того, суд критично оцінює наступні докази, надані стороною обвинувачення, а саме довідку ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відповдно до ч.1 ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися:
1) у протоколі;
2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії;
3) у журналі судового засідання.
Згідно ч.1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Враховуючи, що вищевказана довідка не є протоколом за результатами проведення слідчої (розшукової) чи негласної слідчої (розшукової) дії, не містить прізвища, ініціалів та підпису службової особи, яка її склала, в ній не зазначено, на виконання якого доручення слідчого вона складена, суд визнає її недопустимим доказом.
З тих самих підстав недопустимим доказом також є рапорт начальника сектору ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації.
Також суд критично оцінює протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 , оскільки в протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.01.2023 року №645 вона заявила, що не зможе впізнати особу, яка силою зірвала сумку з її плеча, а також в судовому засіданні повідомила, що точно описати особу правопорушника не може.
Також за результатами проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 не виявлено речей, які були предметом даного кримінального правопорушення.
Суду не надано жодних об`єктивних даних, які б були у розпорядженні органу досудового розслідування та які б могли свідчити про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення. А тому суд, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення з урахуванням положень ст.ст. 22, 23, 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ст. ст. 370, 374 КПК України, роз`яснень п. 23 ППВСУ №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов ППВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
З урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення його участі у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення не надано, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу презумпції невинності, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати ОСОБА_4 , у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, вчинене саме ОСОБА_4 ..
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався. 
Речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.369-371,373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:
-Куртку чорного кольору коротку, яка упакована до спец пакету НПУ СУ PSP 4014235 – повернути ОСОБА_4 ;
-Картку платників податків на ім`я ОСОБА_6 , яка упакована до спец пакету НПУ СУ PSP 2029062 – залишити ОСОБА_6 ;
-Флеш носій «TRANSCEND LOCK» micro SD з відеозаписом проведення обшуку, який упаковано до паперового конверту з пояснювальними записами – залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. 

Суддя  ОСОБА_1