РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
29 травня 2026 р.  Справа № 120/12259/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_1 є власником житлової квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 78 від 19.02.1996 «Про призначення пам`яток містобудування і архітектури Вінницької області і затвердження зон охорони пам`яток» житловий будинок за вказаною адресою у м. Могилеві-Подільському Вінницької області віднесено до об`єктів культурної спадщини, як пам`ятку архітектури середини XIX століття із присвоєнням йому охоронного номеру пам`ятки 272-М. 
А тому, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_1 укласти із виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини місцевого значення із охоронним номером 272-М, а саме квартиру АДРЕСА_2 , на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.
Копію даної ухвали направлено відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. Однак, до суду повернувся не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення.
За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) копія ухвали від 26.08.2024 року вручена відповідачу належним чином. Разом із тим, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
У власності ОСОБА_1 перебуває житлова квартира АДРЕСА_2 (раніше №12). Відомості про право приватної власності на зазначене майно внесено 31.05.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №773 від 31.05.2021 (опис об`єкта: загальна проща (кв.м.): 17,04, житлова площа (кв.м.): 16,4, частина підвалу літ "А1". 
Житловий будинок по АДРЕСА_3 є одним із об`єктів культурної спадщини на території району, що побудований у середині ХІХ століття.
Відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 78 від 19.02.1996 «Про призначення пам`яток містобудування і архітектури Вінницької області і затвердження зон охорони пам`яток» житловий будинок за вказаною адресою у м. Могилеві-Подільському Вінницької області віднесено до об`єктів культурної спадщини, як пам`ятку архітектури середини XIX століття із присвоєнням йому охоронного номеру пам`ятки 272-М. 
Як зазначив в позовній заяві прокурор, наразі вищезазначена будівля використовується під житлово-господарські потреби та являє собою багатоквартирний житловий будинок.
При цьому, як стверджує позивач, на даний час охоронний договір на вказаний об`єкт не укладено, звернення від відповідача, як власника частини будівлі, про укладення охоронного договору до Могилів-Подільської міської ради не надходило.
З огляду на ці обставини позивач заявляє про порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини, оскільки не вживаються передбачені законом заходи для збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і прийдешніх поколінь регулюються Законом України від 08.06.2000 №1805-III "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон №1805-III), з моменту набрання чинності якого, тобто з 12.07.2000, втратив чинність Закон Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1978 р., N 30, ст. 426; 1984 р., N 7, ст. 145).
Об`єкт культурної спадщини, відповідно до визначення наведеного у ст. 1 Закону №1805-III, - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
При цьому пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) визначається цим Законом як об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Аналогічно, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №1805-III передбачено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 17 Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", перелік пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.
Як свідчать встановлені судом обставини справи, відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 78 від 19.02.1996 «Про призначення пам`яток містобудування і архітектури Вінницької області і затвердження зон охорони пам`яток» житловий будинок за адресою вул. Володимирська, буд.10 (раніше №12) у м. Могилеві-Подільському Вінницької області віднесено до об`єктів культурної спадщини, як пам`ятку архітектури середини XIX століття із присвоєнням йому охоронного номеру пам`ятки 272-М. 
За наведеного вище правового регулювання суд констатує висновок про те, що будівля за адресою: вул. Володимирська, буд.10 (раніше №12) , м. Могилів-Подільський, Вінницька область має статус пам`ятки культурної спадщини та є об`єктом правового регулювання Закону №1805-III у відповідному статусі.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону №1805-III, усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Відсутність охоронного договору, згідно з імперативом ч. 4 ст. 23 Закону №1805-III, не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
Приписами ч. 3 ст. 23 Закону №1805-III передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" Кабінет Міністрів України 28.12.2001 постановою №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (надалі - Порядок №1768).
Згідно з п.п. 1, 2 Порядку №1768, охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.
Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Згідно з п. 5 Порядку №1768, в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.
Аналіз вищенаведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону №1805-III, за висновком сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.
Отже, відповідач, як власник пам`ятки культурної спадщини, житлової квартири АДРЕСА_2 (раніше №12) був зобов`язаний укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини, яким у даному випадку є Могилів-Подільська міська рада.
При цьому суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.
Саме такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №826/4605/16.
Водночас власник зазначеної будівлі зобов`язаний звернутися до виконавчого комітету із клопотанням щодо укладення охоронного договору та подати відповідну облікову документацію.
Згідно з листом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 08.08.2025 за №02-22/1991 відповідача було повідомлено щодо положень ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", однак звернень про заключення охоронних договорів не надходило.
Наведене свідчить на користь того, що відповідач свого обов`язку щодо укладення охоронного договору, передбаченого ст. 23 Закону №1805-III, не виконав.
Така поведінка відповідача свідчить лише про відсутність у нього наміру добровільно виконати вимоги закону, що суперечить загальним засадам правової держави, якою відповідно до ст. 1 Основного Закону є Україна.
Державний інтерес у цій справі полягає в попередженні порушень пам`яткоохоронного законодавства відповідачем, забезпечення укладення ним охоронного договору на частину об`єкту культурної спадщини, з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму. Поряд з державним інтересом, наявний також і суспільний інтерес, який полягає в охороні та збереженні культурних пам`яток для нинішнього і майбутніх поколінь.
Зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних правовідносин суд визнає доведеним факт порушення відповідачем вимог ст. 23 Закону №1805-III, а позов - обґрунтованим.
Враховуючи обставини бездіяльності з боку виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради та наявний визначений Конституцією України виключний випадок, який обґрунтовує представництво прокурором інтересів держави у цій справі, суд приходить до переконання про те, що пред`явлення прокурором позову зобов`язального характеру є ефективним способом захисту інтересів держави, що спрямований на реалізацію державою примусу в частині виконання вимог Основного Закону зі збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення.
За таких обставин позов заступника Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області поданий в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, належить задовольнити у повному обсязі у спосіб обраний позивачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 укласти із виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини місцевого значення із охоронним номером 272-М, а саме квартиру АДРЕСА_2 , на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: Керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області (24000, Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Покровська, 5, код ЄДРПОУ: 02909909) в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради (24000, Вінницька область, м. Могилів-Подільський, площа Шевченка, 6/16, код ЄДРПОУ: 04051052)

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович