ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/4227/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №164350005851 від 20 лютого 2026 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "д" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 5 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13 лютого 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ у Закарпатській області №164350005851 від 20 лютого 2026 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таку відмову протиправною, посилаючись на те, що на час звернення із заявою про призначення пенсії мала стаж на роботі дояркою, свинарем, що підтверджується трудовою книжкою та довідками про підтвердження наявного трудового стажу.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
07.05.2025 судом одержано відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.
13.02.2026 ОСОБА_1 , 18.04.1970, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просила призначити пенсію за віком, та з пакетом документів.
З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 13.02.2026 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ у Закарпатській області.
За результатами розгляду вказаної заяви, ГУ ПФУ у Закарпатській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №164350005851 від 20.02.2026, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
Вказане рішення вмотивовано тим, що вік позивачки 55 років 9 місяців 25 днів. Страховий стаж особи становить 36 років 1 місяць 10 днів, пільговий стаж - 5 років. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі за 1988-1991 рр. згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 вид.10.06.1990, оскільки в трудовій книжці дані щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в колгоспі не завірені підписом голови колгоспу, а також відсутня довідка про встановлений та вироблений мінімум.
До пільгового стажу період роботи з 25.12.1991 по 13.07.2017 згідно довідки №ПГВ25.6-182 від. 23.01.2026р. зараховано частково, а саме з 01.01.2004 по 31.12.2008, тільки той період, коли виконувалась норма встановленого мінімуму.
Позивач не погодилася з рішенням ГУ ПФУ у Закарпатській області №164350005851 від 20.02.2026 про відмову у призначенні пенсії за віком та звернулася до суду даним позовом.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню ГУ ПФУ у Закарпатській області №164350005851 від 20.02.2026, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV (у редакції на час звернення позивача із заявою) на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що умовами для призначення жінці пільгової пенсії за віком, яка працювала дояркою (операторам машинного доїння), свинаркою-операторам в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства є досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно з яким до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «доярка» та свинарка, запроваджена в 1961 році.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №701/1232/16-а.
Трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 НОМЕР_2 підтверджено, що позивач підставі наказу №105 від 25.12.1991 з 25.12.1991 прийнята в радгосп «Світанок» робітником МТФ, дояркою. На підставі наказу №495к від 20.07.2009 з 23.07.2009 позивача переведено свинарем V розряду підрозділу СТФ МТФ. 13.07.2017 на підставі наказу №315к від 11.07.2017 позивача звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Отже, трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 підтверджено, що позивач з 25.12.1991 по 13.07.2017 працювала дояркою та свинерем.
Згідно довідки №ПГВ25.6-182 від 23.01.2026 ОСОБА_1 працювала з 25.12.1991 по 13.07.2017 в підсобному сільському господарстві «Світанок» ГПУ «Полтавагазвидобування» ДК «Укргазвидобування», а саме:
- з 25.12.1991 (наказ №105-к від 25.12.1991) прийнята дояркою 5 розряду молочно товарної ферми підсобного сільського господарства «Світанок» ГПУ «Полтавагазвидобування» ДК «Укргазвидобування»;
- з 23.07.2007 (наказ №495-п від 20.07.2009) переведена свинарем 5 розряду свино-птахоферми підсобного сільського господарства «Світанок» ГПУ «Полтавагазвидобування» ДК «Укргазвидобування»;
- 13.07.2017 (наказ №315-п від 11.07.2017) звільнена у зв`язку з скороченням штату.
За вказаний період стаж роботи на підприємстві складає 25 років 6 місяців 19 днів.
Таким чином, довідкою №ПГВ25.6-182 від 23.01.2026 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено факт виконання позивачем встановлених норм обслуговування тварин за період з 25.12.1991 по 13.07.2017.
Згідно вказаної довідки з 1991 по 2002 рік та 2010 роки на підприємстві були відсутні норми обслуговування великої рогатої худоби, молодняка, при тому що позивач виконувала фактичне обслуговування великої рогатої худоби. При цьому, позивач виконувала річний мінімум обслуговування тварин, а у деяких випадках навіть перевищувала вказаний мінімум.
Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на підприємстві, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярка, свинар, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.
Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року та 7 лютого 2019 року №№709/1360/17, 699/155/17.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок щодо ведення та зберігання первинних документів щодо обліку виконання норм обслуговування працівниками, покладений на роботодавця, тому позивач не повинна відповідати за неналежне виконання ними свого обов`язку.
Норми обслуговування для цілей пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Водночас, Кабінет Міністрів України не визначив порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою або ж свинаркою і про виконання встановлених норм обслуговування.
При цьому під нормою обслуговування можна розуміти кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яких вона зобов`язана обслужити протягом встановленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах.
Отже, матеріалами справи підтверджено наявність пільгового стажу доярки, свинаря з виконанням встановлених норм обслуговування тварин, тобто у вказані періоди часу позивач працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та виконувала встановлені норми обслуговування.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 №699/155/17.
Суд також зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Підтвердженням того, що позивач працювала на посаді доярки, свинаря, є відомості трудової книжки та довідки №ПГВ25.6-182 від 23.01.2026 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які за встановлених судом обставин, є достатніми для доведення факту роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії. 
Крім того, не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів роботи дояркою, свинаркою за 1988 - 1991 роки лише з підстав не зазначення підписом голови колгоспу відпрацьованого мінімуму трудової участі в колгоспі є необґрунтованим.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У постанові Верховний Суд від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 дійшов висновку про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.
У спірному рішенні не наведено інших підстав для незарахування періоду роботи за 1988-1991 роки та з 25.12.1991 по 13.07.2017 до пільгового стажу, окрім описаних судом вище.
У зв`язку з невірним застосуванням відповідачем до спірних правовідносин пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та протиправного незарахування періодів роботи в Державному закладі «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров`я України», суд доходить висновку, що оскаржуване рішення від 20.11.2025 №104250023592 прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
З метою ефективного поновлення прав позивача, вважає також за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи за 1988-1991 роки та з 25.12.1991 по 13.07.2017.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача суд враховує, що у силу статті 58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії.
Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
При цьому, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача від 13.02.2026 про призначення пенсії за віком визначено Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.
З огляду на викладене та враховуючи той факт, що Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області наразі не реалізувало своє повноваження на зарахування до пільгового стажу позивача період роботи за 1988-1991 роки та з 25.12.1991 по 13.07.2017, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13.02.2026 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ідентифікаційний код 20453063) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №164350005851 від 20.02.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи за 1988-1991 роки та з 25.12.1991 по 13.07.2017 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2026 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н.Ю. Алєксєєва