154/1171/26 
2/154/992/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лутай А.М.,
за участю секретаря судового засідання – Бойко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним догвором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») 19.03.2026 звернулося до Володимирського міського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовує тим, що 07.05.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії №8965511. 
27.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії №8965511, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідно до Реєстру боржників №15 від 24.09.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 22 690,00 гривень, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 7637,50 грн – заборгованість за відсотками, 4500,00 грн — неустойка; 1552,50 грн — комісія за надання кредиту. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних щтрафних санкцій. 
Крім того, 07.05.2025 між відповідачем та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір позики №7598729.
26.08.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26082025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №7598729, укладеним між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором позики, відповідно до Реєстру боржників №2 від 24.09.2025 до Договору факторингу №26082025 від 26.08.2025, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 12 426,00 гривень, з яких: 3800,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 11,02 грн – заборгованість за відсотками, 7600,00 грн — сума заборгованості за пенею; 1014,98 грн — сума заборгованості за комісією. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних щтрафних санкцій. 
З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №8965511 в розмірі 22 690,00 гривень, за договором позики №7598729 - в розмірі 12 426,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн. 
Ухвалою суду від 25.03.2026 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач та його представник у судове засідання також не з`явилися, проте від представника відповідача 23.04.2026 до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначила, що відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується відповідними документами, і відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від нарахування штрафних санкцій, відсотків, та інших платежів за кредитними договорами, а тому відповідач визнає позов частково, виключно в частині стягнення тіла кредиту. Просила розглянути справу за їх відсутності.
Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст.211 ЦПК України).
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).
Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Правовідносини у даній справі регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.
Судом встановлено, що 07.05.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №8965511, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 9000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача, та зобов`язався повернути їх, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Строк кредитування становить 360 днів. Дата повернення кредиту 01.05.2026. Розмір процентів за користування кредитом становить 0,95 % на день. Комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50грн. Неустойка 450,00 грн на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту — 41 332,50 грн. 
Факт перерахування коштів на картку відповідача за вказаним договором підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000099999 від 02.01.2026, та не заперечується стороною відповідача. 
З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №8965511 встановлено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» повністю виконало свої зобов`язання щодо надання відповідачу коштів, а відповідач отримав за вказаним договором обумовлену суму грошей, але порушив його умови щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами, у зв`язку з чим, станом на 24.12.2025 має заборгованість в загальній сумі 22 690,00 гривень, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 7637,50 грн – заборгованість за відсотками, 4500,00 грн — неустойка; 1552,50 грн — комісія за надання кредиту. 
Крім того, 07.05.2025 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір позики №7598729, згідно якого відповідач отримав кошти в розмірі 3800,00 грн та зобов`язався повернути їх, сплатити проценти за користування позикою. Строк договору становить 30 днів. Дата повернення позики 05.06.2025. Розмір процентів за користування коштами становить 0,90 % на день, 5,00% - за понадстрокове користування позикою. Пеня – 5,00% на день. Комісія за надання позики - 26,71 % від суми позики, що у грошовому виразі складає 1014,98 грн. Орієнтовна загальна вартість позики — 4826,00 грн.
З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором позики №7598729 встановлено, що ТОВ «Сіроко Фінанс» повністю виконало свої зобов`язання щодо надання відповідачу коштів, а відповідач отримав за вказаним договором обумовлену суму грошей, але порушив його умови щодо повернення позики, сплати процентів за користування коштами, у зв`язку з чим, станом на 28.10.2025 має заборгованість в загальній сумі 12 426,00 гривень, з яких: 3800,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 11,02 грн – заборгованість за відсотками, 7600,00 грн — сума заборгованості за пенею; 1014,98 грн — сума заборгованості за комісією. 
Факт перерахування коштів на картку відповідача за вказаним договором підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000071422 від 30.10.2025, та не заперечується стороною відповідача. 
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
27.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії №8965511, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
26.08.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26082025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №7598729, укладеним між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Оскільки на підставі даних договорів факторингу відбулась заміна первісних кредиторів на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення заборгованості за вказаними кредитними договорами.
Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів – ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.
Натомість, всупереч умовам договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попередніх кредиторів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 8965511 від 07.05.2025 в розмірі 10 552,50 гривень, яка складається з основної суми боргу в розмірі 9000,00 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 1552,50 грн, а також заборгованість за договором позики № 7598729 від 07.05.2025 в розмірі 4814,98 гривень, яка складається з основної суми боргу в розмірі 3800,00 грн та суми заборгованості за комісією в розмірі 1014,98 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за процентами та суми заборгованості за пенею, то суд зазначає таке.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, за змістом якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним – з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних – з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон) є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565ск22), від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладений правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів – витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.
Дія пункту 15 статті 14 Закону поширюється на військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружин (чоловіків), а також інших військовослужбовців, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружин (чоловіків).
З наданих суду посвідчення офіцера та Довідки №300/307/2121 від 20.04.2026 видно, що відповідач дійсно проходить військову службу в Збройних Силах України.
Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Кредитні договори відповідач уклав під час перебування на військовій службі 07 травня 2025 року, у зв`язку з чим проценти за користування кредитами та пеня йому не повинні нараховуватися.
З урахуванням положень пункту 15 статті 14 Закону позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування коштами та пеня за кредитним договором № 8965511 та договором позики № 7598729до задоволення не підлягають із вище наведених підстав.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним, відповідно до статті 141 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12,81,89,141,265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним догвором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії № 8965511 від 07.05.2025 в розмірі 10 552,50 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 7598729 від 07.05.2025 в розмірі 4814,98 гривень. 
В іншій частині позову — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1456,33 гривень судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Копію судового рішення протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі надіслати учасникам справи.
Повне рішення суду складено 18.05.2026.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРПОУ 35625014, р/р НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.М. Лутай