КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року Справа № 320/6437/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 захворювання під час захисту Батьківщини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок захворювання під час захисту Батьківщини військовослужбовцем ОСОБА_1 ;
- видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звертався до відповідача через ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом щодо отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), проте отримав відповідь про відсутність записів у відповідних журналах військової частини НОМЕР_1 щодо отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва), у зв`язку із чим повідомлено про відсутність підстав для видання такої довідки.
Зазначає, що відповідачем протиправно не складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що перешкоджає отриманню інших виплат позивачу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі № 320/6437/25 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву у якому вказується, що довідка про обставини травми видається у разі отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) та на підставі наказу командира військової частини про результати розслідування, а ОСОБА_1 травму (поранення, контузію, каліцтво) не отримував, наказ про результати розслідування не видавався, у зв`язку із чим у військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для видачі останньому довідки про обставини травми за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.
Зазначає, що військова частина не уповноважена зазначати у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) причинний зв`язок "під час захисту Батьківщини" та вказує, що зазначене формулювання не передбачене пунктом 21.5 глави 21 розділу 2 Положення про ВЛЕ.
Також, посилається, що відсутній факт вчинення правопорушення та відсутні особи, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, таким чином відсутні й підстави для призначення службового розслідування.
Позивачем також подано відповідь на відзив в якому акцентується увага на протиправності бездіяльності відповідача.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.04.2022 № 98, ОСОБА_1 призначений рядовим номеру обслуги зенітного артилерійського відділення НОМЕР_2 взводу охорони НОМЕР_3 дивизіону, ВОС – 156533А.
Під час проходження військової служби ОСОБА_1 діагностовано захворювання, а саме, порушення поперекових та інших міжхребцевих дисків з радикулопатією (G55.1), що підтверджується копією консультативного заключення невропатолога від 20.12.2022.
З матеріалів справи слідує, що позивач хворіє з грудня 2021 року та в ході проходження військової служби його стан погіршився, що слідує із пояснень, наведених у виписці із медичної картки стаціонарного хворого № 4612/842/5891.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що військовослужбовець протягом тривалого часу проходив лікування у ряді медичних закладів, де, зокрема, було проведено оперативне втручання.
Згідно довідки військово-лікарської комісії від 01.04.2024 № 7872 за результатом проведеного медичного огляду у гарнізонній військово-лікарській комісії зазначено про потребу звільнення позивача від виконання службових обов`язків за станом здоров`я.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 29.05.2024 № 7872с ОСОБА_1 визнано таким, що непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Крім того, з наявних документів вбачається, що захворювання пов`язане із проходженням військової служби.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2024 № 217, ОСОБА_1 звільнено з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19 липня 2024 року № 42-рс за станом здоров`я.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою від 16.08.2024 у якому прохав надати запит до військової частини НОМЕР_1 з метою отримання довідки про обставини травми.
ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 22.08.2024 № 1/7366 повідомив, що згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2024 № 800/208/2256/пс, за період з 22.04.2022 по 22.07.2024 від солдата ОСОБА_1 та його начальників не надходили звернення щодо отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), записи у відповідних журналах військової частини НОМЕР_1 про травми (поранення, контузії, каліцтва) відсутні. У зв`язку з цим підстав для відпрацювання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) немає.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зокрема, в силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини) визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289 (далі – Інструкція № 332).
Відповідно до п. 3 розд. І Інструкції № 332, ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Згідно із п. 1 розд. ІІ Інструкції № 332, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
До гострого професійного захворювання належить захворювання, що виникло після одноразового (протягом не більше однієї доби) впливу на військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби шкідливих факторів середовища фізичного, біологічного та хімічного характеру (в тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).
Причинами гострих професійних отруєнь є шкідливі речовини гостроспрямованої дії.
У відповідності до п. 3 розд. ІІ Інструкції № 332, нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалася ліквідована військова частина.
Пунктом 8 розд. ІІ Інструкції № 332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Разом з тим, якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини (п. 9 розд. ІІ Інструкції № 332).
Положеннями пункту 17 розд. ІІ Інструкції № 332 передбачено, що командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються):
безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі;
начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо);
командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні;
командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.
У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.
Згідно із п. 18 розд. ІІ Інструкції № 332, за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:
дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;
військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;
вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;
коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);
перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;
заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).
Аналіз зазначених положень Інструкції свідчить, що складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою 5 до Положення № 402 є похідним від встановлення за результатами розслідування факту нещасного випадку, наслідком якого стало заподіяння військовослужбовцю травми - поранення, контузії, каліцтва. Така довідка за своєю правовою природою призначена для документального підтвердження саме обставин отримання тілесного ушкодження внаслідок нещасного випадку.
Водночас у разі, якщо за результатами розслідування не встановлено факту нещасного випадку, що спричинив травму (поранення, контузії, каліцтва), правові підстави для складання такої довідки відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.05.2026 у справі № 380/16138/24.
Крім того, у зазначеній постанові Верховного Суду, колегія сформувала висновок щодо застосування пункту 18 розділу ІІ Інструкції № 332, який полягає у наступному:
- довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається у разі встановлення за результатами розслідування факту нещасного випадку, наслідком якого стало заподіяння військовослужбовцю ушкодження здоров`я (травми, поранення, контузії, каліцтва), зумовленого впливом зовнішніх факторів;
- у випадку, коли за результатами розслідування встановлено, що погіршення стану здоров`я військовослужбовця не є наслідком нещасного випадку та не зумовлене впливом зовнішніх факторів, а пов`язане з перебігом або ускладненням наявного захворювання, передбачені пунктом 18 розділу ІІ Інструкції №332 правові підстави для складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) відсутні.
Повертаючись до обставин цієї справи, судом встановлено, що позивач хворіє з грудня 2021 року та в ході проходження військової служби його стан погіршився, що слідує із пояснень, наведених у виписці із медичної картки стаціонарного хворого № 4612/842/5891.
Зважаючи на те, що до гострого професійного захворювання належить захворювання, що виникло після одноразового (протягом не більше однієї доби) впливу на військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби шкідливих факторів середовища фізичного, біологічного та хімічного характеру (в тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання), у цьому випадку відсутні підстави для проведення розслідування, передбаченого пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 332.
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений з військової служби саме внаслідок погіршення стану здоров`я, що супроводжувалося протягом тривалого часу, а не внаслідок отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), тобто впливу зовнішніх факторів.
Крім того, суд звертає увагу, що у листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.08.2024 № 1/7366 зазначено, що за період з 22.04.2022 по 22.07.2024 від солдата ОСОБА_1 та його начальників не надходили звернення щодо отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), записи у відповідних журналах військової частини НОМЕР_1 про травми (поранення, контузії, каліцтва) відсутні.
Як вказувалося вище, про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому (п. 2 розд. ІІ Інструкції № 332).
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 або інша особа сповістили безпосереднього командира про виникнення нещасного випадку, ні одразу, ні в будь який інший час.
Крім того, матеріали справи не містять інформації, щодо встановлення факту настання нещасного випадку рішенням суду.
У зв`язку із зазначеним суд констатує, що у цій справі не встановлено факту нещасного випадку, що спричинив травму (поранення, контузії, каліцтва), а відтак підстави для визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зобов`язання видати таку довідку відсутні.
Щодо позовної вимоги зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) суд зазначає наступне.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 (далі – Порядок № 608).
Відповідно до абз. 4 п. 2 розд. І Порядку № 608, службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Згідно із п. 3 розд. ІІ Порядку № 608, службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
У зв`язку із встановленням судом відсутності вчинення неправомірних дій відповідачем в частині не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не підлягає також задоволенню й позовна вимога зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.
Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.