Справа № 468/785/25
2/468/722/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчука С.В., за участю секретаря судового засідання – Волощук А.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просить стягнути із відповідача  ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором №1733148 від 14.02.2021 в розмірі 23717,15 грн., за кредитним договором № 3015726012114778 від 30.08.2021 в розмірі 10574, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 13000 гривень. 
Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено договір №1733148.
Вказаний договір укладений в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до вказаного договору загальний розмір наданої позики становить 7000 гривень, строк позики 30 днів, дата повернення 16.03.2021, процентна ставка (базова) 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.
22.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №1733148. 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі договором №1733148. На сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються. Загальний розмір заборгованості за договором №1733148 від 14.02.2021 становить 23717,15 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 7000 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16716 грн.; нараховані 3 % річних в сумі 1,15 грн.
30.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено договір № 3015726012-114778.
Вказаний договір укладений в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до вказаного договору загальний розмір наданої позики становить 2000 гривень, строк позики 14 днів, дата повернення 13.09.2021, процентна ставка (базова) 1,95 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.
15.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №15-02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 3015726012-114778. 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі договором № 3015726012-114778. На сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються. Загальний розмір заборгованості за договором № 3015726012-114778 від 30.08.2021 становить 10574 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 2000 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 540 грн.; нараховані відсотки8034,00 грн. 
Добровільно сплатити вказану заборгованість відповідач не бажає. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Рішенням суду від 29.07.2025 року позов задоволено в повному обсязі.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року заочне рішення скасовано , справу призначено до розгляду на 19.05.2026 року.
Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви позивач просив справу розглянути без участі його представника. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся повідомлявся вчасно та належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення судового засідання чи проведення судового засідання в його відсутність до суду не надійшло.
З урахуванням того, що всі учасники до суду не з`явилися, в матеріалах справи достатньо інформації для ухвалення рішення, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Щодо кредитного договору №1733148 від 14.02.2021.
Судом встановлено, що 14.02.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та  ОСОБА_1 було укладено договір позики №1733148 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). За умовами цього договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалось передати  ОСОБА_1 у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а  ОСОБА_1 зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 Договору). Сума позики становить 7000,00 грн., строком на 30 днів - по 16.03.2021включно зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99 % в день (п. 2 Договору). Згідно п.4 Договору, проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Договір позики №1733148 укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.12 Договору).
Із змісту Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», слідує, що у них зазначено умови кредитування.
Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000010734/ТНПП від 17.02.2025, підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції та завершення платіжної операції від 14.02.2021, в сумі 7000,00 грн., отримувач  ОСОБА_1 ЕПЗ № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» загальна сума заборгованості за кредитним договором №1733148 від 14.02.2021 станом на 10.01.2023 складала 23717,15 грн.
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №22-02/22, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог право вимоги до позичальників .
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підписано акти приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу №22-02/22.
Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 22.02.2022 по 10.01.2023 заборгованість  ОСОБА_1 становить 23717,15 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 16716 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1,15 грн. 3 % річних (а.с.13).
10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1 за договором позики №1733148 від 14.02.2021.
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписані акти прийому-передачі Реєстру Боржників (а.с.44-46).
Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість  ОСОБА_1 станом на 03.04.2025 становить 23717,15 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 16716 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1,15 грн. 3 % річних.

Щодо кредитного договору № 3015726012-114778 від 30.08.2021.
Судом встановлено, що 30.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено договір № 3015726012-114778. 
Сума позики становить 2000,00 грн., строком на 14 днів - по 13.09.2021включно зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,95 % в день. 
Договір позики №1733148 укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором .
Згідно довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТВЖНВ РІШЕННЯ» останнім було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 30.08.2021 року на суму 2000,00 грн., маска карти НОМЕР_2 , номер транзакції в системі 105541936.
15 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» укладено Договір факторингу №15-02/22, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог право вимоги до позичальників .
Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 15.02.2022 по 10.01.2023 заборгованість  ОСОБА_1 становить 10574 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 540 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 8034 грн. – нараховані відсотки згідно кредитного договору.
10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1 за договором позики № 3015726012-114778 від 30.08.2021.
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписані акти прийому-передачі Реєстру Боржників .
Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість  ОСОБА_1 станом на 03.04.2025 становить 10574 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 8574 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Надані позивачем письмові докази, свідчать про те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідача за договором позики №1733148 від 14.02.2021 та договором № 3015726012-114778 від 30.08.2021.
Таким чином,  ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеними договорами позики перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Враховуючи факт підписання відповідачем  ОСОБА_1 електронних договорів шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення вищезазначених договорів позики відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», та останньому перераховано суму позики в розмірі 7000,00 грн. та 2000,00 грн. відповідно на банківську картку.
При цьому, факт отримання  ОСОБА_1 позики в сумі 7000,00 грн. та 2000,00 грн. підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи.
З розрахунків заборгованості за договором позики №1733148 від 14.02.2021 та договором № 3015726012-114778 від 30.08.2021 вбачається, що  ОСОБА_1 отримані грошові кошти у визначений договором позики строк не повернув, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі позики, підлягають задоволенню, відтак з  ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 7000,00 грн. та 2000,00 відповідно.
Що стосується розміру відсотків за користування позикою за вищезазначеним договором позики, то суд зважає на наступне.
За умовами укладеного між сторонами договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу позику в розмірі 7000 грн., на строк 30 днів. Процентна ставка (базова) - 1,99 % за один день користування грошовими коштами.
Відсотки нараховувались протягом строку, на який надавалась позика, а саме, протягом 30 днів та після закінчення цього строку ще 90 днів.
За умовами укладеного між сторонами договору Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСАВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» надало відповідачу позику в розмірі 2000 грн., на строк 14 днів. Процентна ставка (базова) - 1,95 % за один день користування грошовими коштами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) та вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.
Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (пункт 6.28).
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому, наприклад, замовник робіт або послуг, який прострочив їх оплату, має сплачувати проценти річних за статтею 625 ЦК України, розмір яких може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора, а за прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Договором позики №1733148 від 14.02.2021 передбачено, що позика в сумі 7000,00 грн. надається  ОСОБА_1 на строк 30 днів під 1,99 % в день. Отже, за цим договором проценти за користування грошовими коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування позикою, з урахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами, складає 4179 грн. (7000,00 грн. х 1,99 х 30 : 100 = 4179 грн.).
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4179 грн. відсотків за договором позики №1733148 від 14.02.2021, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму. Крім того, згідно вказаного договору, з відповідача підлягає до стягнення - 1,15 грн. нараховані 3 % річних.
Так, договір позики №1733148 від 14.02.2021 не містить конкретних умов щодо пролонгації строку користування позикою та нарахування відсотків після закінчення строку, на який було надано позику.
Пункт 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених наказом директора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» №12/08/2021 від 12.08.2021, дійсно передбачає можливість нарахування відсотків у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.
Проте, вказані Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами ознайомився  ОСОБА_1 та погодився з ними, підписуючи договір позики №1733148 від 14.02.2021.
Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику, відсутності у договорі позики №1733148 від 14.02.2021 домовленості сторін про сплату відсотків за користування позикою після закінчення строку, на який позика була надана, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки цей документ достовірно не підтверджує вказаних обставин.
У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.
Договором позики № 3015726012-114778 від 30.08.2021 передбачено, що позика в сумі 2000,00 грн. надається  ОСОБА_1 на строк 14 днів під 1,95 % в день. Отже, за цим договором проценти за користування грошовими коштами можуть бути нараховані лише протягом 14 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування позикою, з урахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами, складає 4179 грн. (2000,00 грн. х 1,95 х 14 : 100 = 546 грн.).
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 546 грн. відсотків за договором позики № 3015726012-114778 від 30.08.2021, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму. В загальному за вищевказаним кредитним договором до стягнення підлягає, а саме 2000,00 грн. тіло кредиту та 546 грн. відсотків, у підсумку 2546 грн.
Таким чином, з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» слід стягнути заборгованість за договором позики №77522671 від 07.09.2021 в сумі 11180,15 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 4179 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; 1,15 грн. нараховані 3 % річних.
У підсумку з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за обома кредитними договорами у сумі 13726,15 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору і документально підтверджені платіжною інструкцією №0514600004 від 16.04.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 969,65 грн., розрахованої за правилами простої математичної пропорції (2422,40 грн. х (11180,15+2546,00 грн.) / 34291,15 грн. = 969,65 грн.).
Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. суд дійшов наступного.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024, у зв`язку з чим сторонами узгоджено вартість надання юридичної допомоги у заявці, яка є невід`ємним додатком до договору.
Відповідно до п.4.1. розділу 4 договору про надання правової допомоги, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору (форма заявки визначена у Додатку №1 до Договору).
Відповідно до п.4.3. розділу 4 договору про надання правової допомоги факт надання послуг за Договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги (форма акту про надання юридичної допомоги визначена Додатком №2 до Договору).
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 гривень позивачем надано копію заявки на надання юридичної допомоги №24 від 01.03.2025 та копію витягу з акту №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026, відповідно до яких вартість послуг, які надавались, складається з наступного: надання усної консультації з вивченням документів 2 год. х 2000 грн. = 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год. х 3000 грн. = 9000 грн. Загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 13000 гривень.
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.
Водночас, відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі №490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин.
Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 280-289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 13726 (тринадцять тисяч сімсот двадцять шість ) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в сумі 969 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) гривень 65 копійок та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правову допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, буд.3, офіс 306), код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складене 19.05.2026 року.

СУДДЯ: