___________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/19941/26
Провадження № 2-а/947/170/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Гниличенко М.В.
за участю секретаря – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, –

ВСТАНОВИВ:

14.05.2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позов мотивовано тим, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 820 від 03.04.2026 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2026 року адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15.05.2026 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалу суду про відкриття провадження по справі через електронний кабінет було направлено відповідачу, визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У разі ненадання відзиву відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі.
Судом встановлено, що відповідачем відзив на позов не подано, але 21.05.2026 року надійшла заява про залишення позову без розгляду, оскільки сам факт відсутності копії постанови у особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності не впливає автоматично на перебіг строку оскарження.
Відповідно до ч.1 та ч.2,3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
При цьому, для обрахунку відліку строку слід достеменно встановити коли саме відбулось порушення прав позивача. Безумовним є те, що відлік строку розпочинається з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про своє порушене право. У даному випадку - оскаржувана постанова, винесена ІНФОРМАЦІЯ_2 – 03.04.2026 року, При цьому, доказів направлення постанови позивачу ні через застосунок «Дія», ні поштовим зв`язком, матеріали справи не містять.
Суд вважає, що у разі неотримання правопорушником постанови у день її прийняття, строк на її оскарження почне обчислюватися тільки після відмови від отримання постанови, яка була надіслана поштою або з дати безпосереднього отримання відповідної постанови поштою або отримання власноручно у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Таким чином в спірних правовідносинах строк оскарження постанови складає десять днів та може бути поновлений з дня її вручення.
При цьому ні нормами КУпАП, ні Інструкцією не передбачено можливості відліку початку на оскарження постанови тільки за умови її оголошення без подальшого вручення, в т.ч. і в разі відмови особи від її підпису, більше того сам бланк постанови містить тільки графи для підпису особи про отримання копії постанови, або надіслання копії постанови рекомендованим листом.
Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази (поштові реєстри, повідомлення про вручення від АТ «Укрпошта», довідки про повернення), які б підтверджували направлення або отримання позивачем оскаржуваної постанови.
Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, які оскаржуються згідно з ст.ст.287-289 КУпАП.
Із позову вбачається, що 08.05.2026 року позивачем в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було отримано Постанову № 820 від 03.04.2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови було направлено до суду через систему Електронний суд – 13.05.2026 року, тобто в межах десятиденного строку оскарження постанови з дня її отримання позивачем./а.с.33/
Отже матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду з позовом в межах строку встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.   Судом встановлено, що 11.06.2024 року позивачем вчасно було виконано обов`язок щодо уточнення особових даних, про що в електронному військово-обліковому документі є відмітка «Дані уточнені вчасно»./а.с.10,11/
В липні 2024 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу, яку продовжено з 03.11.2025 року до завершення мобілізації на особливий період на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку зі здійсненням постійного догляду за бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою з інвалідністю 2 групи, при умовах відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення.
Із позову вбачається, що 19.01.2026 року в період дії відстрочки, позивачу в особистому кабінеті у застосунку «Резерв+» надійшло повідомлення про його розшук ТЦК за порушення Правил військового обліку. У тексті електронного військово-облікового документу було зазначено « не пройшов, відмовився від проходження ВЛК».
У зв`язку з вищевикладеним, адвокат позивача зверталась зі скаргами до Міністерства оборони України, якими просила виключити інформацію щодо позивача про порушення правил військового обліку та подання його в розшук. У відповідь на скаргу, листом від 19.03.2026 року було запропоновано ОСОБА_1 особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення персональних даних відповідно до чинного законодавства.
26.03.2026 року позивач ОСОБА_1 особисто прибув до РТЦК, де в той же день відносно нього було складено Протокол № 820 від 26.03.2026 року, в якому зазначено, що позивачем порушено вимоги законодавства, а саме не надано відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, чим вчинив правопорушення, передбачено ч.3 ст.210 КУпАП. Розгляд справи було призначено на 03.04.2026 року о 10.00 в приміщенні ТЦК, каб.48.
Представник позивача звертає увагу на той факт, що кожний громадянин України має право користуватись послугами адвоката.
Відповідно до ст.268 КУпАП - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Відповідно до ст. 271 КУпАП - при розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
03.04.2026 року адвокатом Слободянюк В.О. в інтересах ОСОБА_1 було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, проте до 08.05.2026 року відповідачем вказану можливість щодо ознайомлення з матеріалами справи ні позивачу, ні адвокату надано не було, та у подальшому стало відомо про винесення відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.
08.05.2026 року позивачем було отримано постанову № 820 від 03.04.2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що ним не було повідомлено відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до військового обов`язку.
Представник позивача звертає увагу суду на той факт, що позивач має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тому на медичний огляд вказані особи не направляються, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.
Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Слободянюк В.О. в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся через електронний суд, користувачем якого він є, причини неявки суду невідомі, через Електронний суд було подано заяву про залишення позову без розгляду./а.с.36/ 
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до Протоколу № 820 від 26.03.2026 року, складеного діловодом групи відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим солдатом ОСОБА_3 військовозобов`язаного ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки останній не повідомив відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку./а.с.43/
Із протоколу вбачається, що до нього було додано копія паспорту, копія з ЄДРПВР Оберіг, копія військово-облікового документу. 
Відповідним протоколом було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год. 03 квітня 2026 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , каб.48. Вказаний протокол був особисто підписаний ОСОБА_1 
03.04.2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 820 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП./а.с.45/
У мотивувальній частини постанови зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу восьмого частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий облік і військову службу», частини другу статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані, передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Вказану постанову було отримано позивачем 08.05.2026 року, про що він власноручно поставив підпис./а.с.33 зворот/
Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку; не перебування на обліку за місцем проживання, роботи чи навчання; неприбуття на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади; не оформлення військово-облікових документів; зміна місця проживання у воєнний час без дозволу ТЦК тощо.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджена Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року № 3.
Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.
Пунктом 2 Інструкції зазначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1), передбачені статтями 210, 210-1-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 3 Інструкції зазначено, що керівники відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забезпечують здійснення уповноваженими посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки заходів, спрямованих на отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови № 820 від 03.04.2026 року жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. 
Пунктом 6,8 Інструкції Розділу II зазначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення. При цьому, протокол та постанова ТЦК не можуть бути єдиними доказами притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Судом встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, наступне.
Як вбачається, із Протоколу № 820 від 26.03.2026 року, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки останній не повідомив відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Проте, у вказаному протоколі зазначено, що до протоколу було додано копія паспорту, копія з ЄДРПВР Оберіг, копія військово-облікового документу, що свідчили що останній має відстрочку до завершення мобілізації./а.с.20/
Тобто, додані документи до протоколу дозволяли чітко встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, з`ясувати подію, обставини справи та вину особи, яка притягується до адміністративній відповідальності.
Пунктом 9,10 Інструкції зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
В обґрунтування позову представником позивача було зазначено, що ОСОБА_1 своєчасно 11.06.2024 року здійснив уточнення особових даних, про що в електронному військово-обліковому документі є відмітка «Дані уточнені вчасно». Крім того, в липні 2024 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу, яку продовжено з 03.11.2025 року до завершення мобілізації на особливий період на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку зі здійсненням постійного догляду за бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою з інвалідністю 2 групи, при умовах відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення. Також, позивач не є особою зі статусом «обмежено непридатний»./а.с.10-12/
Таким чином, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особи, які мають законні підстави для відстрочки, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Представник позивача посилається на постанову Кабінету Міністрів України № 560, зокрема п.63, яким вказано, що військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому законом порядку особами з інвалідністю. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності для військової служби.
Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення ї придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Тобто, відсутні підстави притягати позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.
Крім того, суд звертає увагу на той факт, що виходячи із положень пунктів 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних належать: місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, та не передбачено обов`язку особи повідомляти відомості про результати медичних оглядів.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Суд вважає, що відповідачем не було належним чином досліджено та не відображено в постанові конкретний факт порушення позивачем правил військового обліку, оскаржувана постанова не була своєчасно вручена позивачу та засобами поштового зв`язку не направлялась, була отримана позивачем лише 08.05.2026 року. Сам лише факт складання постанови без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому саме суб`єкт владних повноважень несе тягар надання до суду всіх наявних доказів, і у випадку їх ненадання суд розглядає справу на підставі тих доказів і матеріалів які надані.
Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні відносно суб`єкта владних повноважень.
Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП не була доведена.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, усі сумніви повинні трактуватись на користь особи, що притягується до відповідальності.
Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст.139 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 532,28 грн. судового збору. 
Що стосується витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., суд вважає їх недоведеними, оскільки в матеріалах справи, окрім ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відсутні жодні докази на підтвердження здійсненої правової допомоги, тому суд в цієї частини позову відмовляє.
Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити частково. 
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_5 від 03 квітня 2026 року № 820 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень – скасувати, та провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 532 (п`ятсот тридцять дві) гривень 28 копійок.
В решті позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2026 року.

Суддя          М. В. Гниличенко