ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.06.2026	Справа № 910/2316/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Вілінської О.О., розглянувши матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства "ТЕХЕНЕРГО" (просп. Шевченка, 21, 4, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79005, код ЄДРПОУ 23891483)
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 24584661)
про стягнення коштів у розмірі 1 356 246,79 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання; 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ТЕХЕНЕРГО" (далі - позивач, підрядник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач, замовник) про стягнення коштів у розмірі 1 356 246,79 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду м. Києва від 04.04.2024 у справі № 910/19359/23 за позовом ПрАТ "Техенерго" до АТ "НАЕК "Енергоатом" про стягнення заборгованості за Договором №1805/202130 від 18.05.2021 позовні вимоги задоволено частково, у розмірі 30 349 349,86 гривень, рішення примусово виконано 02.08.2024. У період з 16.12.2023 по 01.08.2024 позивачем нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за ст. 625 ЦК України у загальній сумі 1 356 246,79 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 07.04.2026.
24.03.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що у виконавчому провадженні ВП № 75497890 кошти в сумі 30 710 727,05 грн, які підлягали перерахуванню Позивачу при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва №910/19359/23 від 02.07.2024, надійшли на рахунок ВПВР 01.08.2024, а перераховані ВПВР Позивачу лише 02.08.2024 платіжною інструкцією №2953. Моментом фактичного виконання судового рішення є момент саме надходження коштів на відповідний рахунок виконавчої служби. Нарахування Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України 416 132,63 грн 3% річних та 940 114,06 грн інфляційних втрат є безпідставним, необґрунтованим, відповідно, вимога про їх стягнення задоволенню не підлягає. Філія ВП ЗАЕС перебуває в тимчасовій окупації, її робота повністю зупинена, а Відповідач є державним підприємством, яке має стратегічне значення для економіки країни.
07.04.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить зменшити суму позовних вимог у зв`язку із зменшенням періоду нарахування 3% річних на два дні, яка прийнята судом.
У підготовчому засіданні 07.04.2026, на підставі ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 28.04.2026.
09.04.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.05.2026.
В судовому засіданні 26.05.2026 оголошено прерву до 02.06.2026.
В судовому засіданні 02.06.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. 
У судовому засіданні 02.06.2026 було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
18 травня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Техенерго» (надалі – Позивач, Підрядник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі – Відповідач, Замовник) було укладено Договір №1805/2021 на виконання робіт: «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133, Енергоблок №6, Модернізація системи управління резервних дизель – генераторів. пусконалагоджувальні роботи.» (надалі – Договір). 
Відповідно до п.1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними силами в межах ціни робіт, визначеної на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації (далі ПКД), роботи на об`єкті ВП ЗАЕС по темі: «Технічне переоснащення, ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова,133. Енергоблок №6. Модернізація системи управління резервних дизель-генераторів. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи», і передати виконані роботи Замовникові у встановлені строки у стані, який відповідає проектно-кошторисній документації, будівельним нормам та Технічним вимогам (невід`ємний додаток №3 до договору). 
Відповідно до п.7.1 Договору Підрядник виконує роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, Технічних вимог (невід`ємний додаток № до Договору), будівельних норм і правил, із застосуванням матеріально-технічних ресурсів відповідної якості. 
Відповідно до п.2.1 Договору ціна робіт за договором зазначається в «Протоколі погодження договірної ціни» (невід`ємний додаток №1 до договору) і визначена на підставі «Договірної ціни» (невід`ємний додаток №2 до договору), є твердою і складає: 44 024 022,00 (сорок чотири мільйони двадцять чотири тисячі двадцять дві гривні 00 копійок) гривень; Крім того ПДВ 20%: 8 804 804,40 (вісім міль йонів вісімсот чотири тисячі вісімсот чотири гривні 40 копійок) гривень; разом 52 828 826,40 (п`ятдесят два мільйони вісімсот двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять шість гривень 40 копійок) гривень. 
Відповідно до п.3.1 Договору строк виконання робіт: червень 2021 року – 15 грудня 2021 року. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в обсязі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (невід`ємний додаток №3 до цього Договору). 
Відповідно до п.3.2 Договору рішення про зміну строків виконання робіт, з обґрунтуванням підстав, оформляється Сторонами додатковою угодою до цього Договору. 
Відповідно до п.п.1.1.1 Додаткової Угоди №1 від 04 грудня 2021 року до Договору №1805/2021 від 18 травня 2021 року сторони домовилися пункт 3.1 Договору №1805/2021 від 18.05.2021 р. викласти в новій редакції: «Строк виконання робіт: червень 2021 р. - 15 грудня 2022 року. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в обсязі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (невід`ємний додаток №3 до цього договору).».
За умовами п.4.1 Договору Підрядник, щомісячно в строк до 20 числа, надає Замовнику акт виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ – 3) в 5 екземплярах (1 екземпляр для Підрядника, 4 екземпляри для Замовника). Замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряє реальність акта в частині об`ємів і вартості виконаних робіт, оформлює акт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ – 3) у встановленому порядку або направляє мотивовану відмову від приймання робіт. 
У листопаді 2021 року Позивачем було здано, а Відповідачем прийнято роботи, виконані Позивачем за Договором на загальну суму 9 247 974,00 гривень, що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в, зокрема: Актом № 12 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року від 11 листопада 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 44 876,40 гривень; Актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року від 11 листопада 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 1 816 854,00 гривень; Актом № 14 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року від 11 листопада 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 108 736,80 гривень; Актом № 15 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року від 11 листопада 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 2 725 958,40 гривень; Актом № 16 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року від 11 листопада 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 4 063 255,20 гривень; Актом № 18 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року від 11 листопада 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 488 293,20 гривень.
У грудні 2021 року Позивачем було здано, а Відповідачем було прийнято роботи, виконані Позивачем за Договором на загальну суму 40 428 010,80 гривень, що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в, зокрема: Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 1 781 708,40 гривень; Актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 1 303 119,60 гривень; Актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 3 158 239,20 гривень; Актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 4 150 897,20 гривень; Актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму10 624 878,00 гривень; Актом № 6 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 8 635 986,00 гривень; Актом № 8 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 22 562,40 гривень; Актом № 9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 4 802,40 гривень; Актом № 10, вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (додатково до Акту №9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року) від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 7 212,78 гривень; Актом № 17 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 8 079 972,00 гривень; Актом № 19 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 181 046,40 гривень; Актом № 20 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 103 932,00 гривень; Актом № 21 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року від 15 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 2 380 867,20 гривень.
Відповідно до п.2.7 Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ 30), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 60 календарних днів з дати підписання довідки Замовником.
11 листопада 2021 року Замовником було підписано підготовану Підрядником Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №1 за листопад 2021 року згідно якої сторони підтвердили виконання Підрядником робіт у листопаді 2021 року на загальну суму 9 247 974,00 (дев`ять мільйонів двісті сорок сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 00 копійок) гривень. 
15 грудня 2021 року Замовником було підписано підготовану Підрядником Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №2 за грудень 2021 року згідно якої сторони підтвердили виконання Підрядником робіт у грудні 2021 року на загальну суму 40 428 010,80 (сорок мільйонів чотириста двадцять вісім тисяч десять гривень 80 копійок) гривень та в цілому на загальну суму 49 675 984,80 (сорок дев`ять мільйонів шістсот сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 копійок) гривень. 
Враховуючи також те, що Позивачем на виконання своїх зобов`язань за Договором було здійснено поставку обладнання, що підтверджується Актом № 10, вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (додатково до Акту №9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року) від 19 грудня 2021 року (за формою №КБ-2в) на загальну суму 7 212,78 гривень, загальна сума коштів, що підлягала сплаті Відповідачем на користь Позивача становила 49 683 197,58 (сорок дев`ять мільйонів шістсот вісімдесят три тисячі сто дев`яносто сім гривень 58 копійок). 
З моменту укладення Договору, Відповідачем на виконання умов Договору було сплачено на користь Позивача кошти в сумі 27 614 276,27 (двадцять сім мільйонів шістсот чотирнадцять тисяч двісті сімдесят шість гривень 27 копійок) гривень. 
З урахуванням строку визначеного п.2.7 Договору оплата за виконані роботи мала бути здійснена Відповідачем у строк до 13 лютого 2022 року включно. 
Оскільки виконані Позивачем роботи та поставлене обладнання були оплачені Відповідачем лише частково в сумі 27 614 276,27 гривень, у Відповідача перед Позивачем була заборгованість з оплати вартості виконаних робіт та поставленого обладнання в сумі 22 068 921,31 гривень. 
04 квітня 2024 року Господарським судом м. Києва у справі №910/19359/23 за позовною заявою ПрАТ «Техенерго» до АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 30 349 349,86 гривень було ухвалено рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Техенерго" задоволено частково: вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства «Техенерго» 22 068 921,31 (двадцять два мільйони шістдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять одну гривню 31 копійку) гривень - заборгованості, 1 263 704,83 (один мільйон двісті шістдесят три тисячі сімсот чотири гривні 83 копійки) гривень - 3 % річних, 7 013 942,09 (сім мільйонів тринадцять тисяч дев`ятсот сорок дві гривні 09 копійок) гривень - інфляційних втрат та 364 158,82 (триста шістдесят чотири тисячі сто п`ятдесят вісім гривень 82 копійки) гривень - судового збору. 
Рішення Господарського суду м. Києва залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19 червня 2024 року. Рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/19359/23 за позовною заявою ПрАТ «Техенерго» до АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 30 349 349,86 гривень було примусово виконано виконавчою службою 02 серпня 2024 року.
Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену ним у своїй Постанові у справі №910/3692/18 від 31 липня 2019 року, основне зобов`язання за Договором в сумі 22 068 921,31 (двадцять два мільйони шістдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять одну гривню 31 копійку) гривень за Договором було припинено 01 серпня 2024 року.
Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі № 910/19359/23, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.
Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.
З прийняттям рішення про стягнення боргу, яким по суті фіксується обов`язок сторони сплатити кошти, зобов`язання, що виникли на підставі договору та їх прострочення не припиняються до їх повного виконання боржником.
Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зі змісту статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України вбачається, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за час прострочення.
При цьому, суд зазначає, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахувань. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Нарахуванням позивачем інфляційних втрат та 3 % річних є правом кредитора (позивача), яке він може реалізувати при неналежному виконанні боржником грошового зобов`язання, що наразі допущено відповідачем та водночас є підставою настання для останнього відповідних правових наслідків, в даному випадку передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.
Так, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.
Позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, нарахував та просить стягнути з відповідача, за прострочення останнім виконання зобов`язання 3% річних у розмірі 414 323,79 грн., які нараховано у період з 16 грудня по 31 липня 2024 та інфляційні втрати у розмірі 940 114,06 грн., за період часу січень 2024 – липень 2024, які нараховані на заборгованість у сумі 22 068 921,31 грн. 
Суд звертає увагу відповідача, що у цьому провадженні не досліджуються факти законності чи протиправності дій відповідача в межах договору в частині оплати / не оплати суми основного боргу, так як ці обставини встановлені судом під час прийняття рішення суду у справі № 910/19359/23.
Також суд зауважує, на те, що Позивачем інфляційні втрати за серпень 2025 року не нараховувалися та до позовних вимог не включалися взагалі.
Заперечення Відповідача щодо стягнення з нього суми заборгованості зводяться до того, що Запорізька АЕС перебуває під окупацією, Відповідач є стратегічним державним підприємством, а судом було встановлено обставини непереборної сили, що ускладнили та зробили неможливим виконання рішення суду, не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного. 
Зокрема, обставини форс-мажору, окупація Запорізької АЕС та критичний статус Відповідача вже був предметом дослідження у справі 910/19359/23, суд надав вказаним обставинам оцінку та не взяв їх до уваги. 
Разом з цим, правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 02 липня 2025 року у справі №903/602/24: « 73. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. 74. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18)вказала, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. 99. Як уже зазначалося, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 Цивільного кодексу України). 105. Інфляційні втрати та проценти річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання і входять до складу такого зобов`язання (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18).
Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані за договором від 18.05.2021 № 1805/2021, в межах періоду розрахунку позивача, суд приходить до висновку, що нарахування є арифметично вірними.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак позов підлягає задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний номер 24584661) на користь Приватного акціонерного товариства “Техенерго” (79005, Львівська область, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 21, квартира 4; ідентифікаційний номер 23891483) 3% річних у розмірі 414 323 (чотириста чотирнадцять тисяч триста двадцять три) грн. 79 коп, інфляційні втрати у розмірі 940 114 (дев`ятсот сорок тисяч сто чотирнадцять) грн 06 коп. та 16 253 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 25 коп. витрат зі сплати судового збору.
3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА