Справа № 216/3118/26 
провадження 3/216/1001/26 

ПОСТАНОВА 
іменем України 
17 квітня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого керівником ТОВ «Харвест Ко», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Харвест Ко», тобто посадовою особою, несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ згідно податкової декларації та уточнюючого розрахунку за вересень 2025 року на загальну суму ПДВ 7323,89 грн., чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, пп. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, за що ч.1 ст. 163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.  ОСОБА_1  раніше протягом року 17.06.2025 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, тому його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
У вказаному протоколі зазначено, що адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 вчинене 27.11.2025 року, проте як протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього 05.02.2026 року, а надійшов до суду 17.04.2026 року.
З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Правопорушення за ст. 163-2 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.
Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Отже, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно  ОСОБА_1 , тобто станом на 17.04.2026 року, сплинув строк накладення адміністративного стягнення, провадження підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283-285 КУпАП суддя,-
п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, відносно  ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.М.Чирський