Справа № 552/2256/26
Провадження № 2/550/448/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 року        селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» (далі також – позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також – відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2024 між позивачем та відповідачкою укладено в електронній формі кредитний договір № 24281 за допомогою веб-сайту (http://procent.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Фінансова компанія «Процент», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір.
Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачці кредит в сумі 7000,00 грн. строком на 730 днів, а відповідачка у визначений договором строк кредит у повному обсязі не повернула, проценти за його користування не сплатила.
У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 085,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 29 085,00 грн, та заборгованості за штрафами 14 000, а також судові витрати.
Ухвалою судді від 29.04.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін (а.с. 154-155).
Відповідачка у визначений судом строк відзив на позов не подала, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористалася, про розгляд судом справи повідомлена належним чином.
Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідачки, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1) та встановлено судом у порядку, визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 101), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 158-159). 
Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про розгляд справи судом.
Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили.
З урахуванням викладеного, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Представник позивача у позовній заяві заявив клопотання про витребування доказів, згідно з яким просив витребувати у АТ «КБ Приватбанк» інформацію щодо карткових рахунків відповідача та виписку по картковому рахунку відповідача. Клопотання обґрунтоване тим, що витребувана інформація становить банківську таємницю.
Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.  Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Тобто, з наведеного вбачається, що клопотання представника позивача про витребування доказів має бути обґрунтоване щодо належних та достатніх підстав, які б свідчили про зв`язок зазначених доказів із предметом спору та їх значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у справі. Клопотання таких відомостей не містить, тому залишено судом без задоволення, як необґрунтоване. 
Дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.12.2024 між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір № 24281 в електронній формі.
Згідно з умовами кредитного договору загальний розмір кредиту становить 7 000,00 грн, строк кредитування - 730 днів; періодичність платежів – 14 днів; стандартна процентна ставка – 1,00% в день.
Відповідно до п. 1.6. кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти на загальну суму 7 000,00 грн шляхом безготівкового перерахування коштів, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Пейтек» Вих. № 20260218 від 18.02.2026 про перерахування суми за договором № 24281 в розмірі 7 000 грн від 01.12.2024 (а.с.124).
Як свідчить наданий позивачем та не заперечений відповідачкою розрахунок (а.с. 125-129), заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 08.02.2026 становить 50 010,00 грн, у тому числі 6 925,00 грн – заборгованість за кредитом, 29 085,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, 14 000 – заборгованість за штрафами.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як встановлено судом в межах даної справи, кредитний договір укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідні відомості зазначені безпосередньо у кредитному договорі, а саме відомості щодо ідентифікації клієнта та інформацію про одноразовий ідентифікатор.
На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тощо.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідачка порушила зобов`язання, у визначені умовами кредитного договору строки кредит не повернула, проценти за користування ним не сплатила, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачкою за допомогою належних доказів.
Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача за договором кредиту № 24281 від 01.12.2024 у розмірі 29 085,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог в решті суми, заявленої позивачем до стягнення за кредитним договором. штрафу, позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2024, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано.
З урахуванням наведеного, позовна вимога про стягнення з відповідачки штрафу не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.
Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 29 085,00 грн заборгованості за процентами за договором кредиту № 24281 від 01.12.2024.
В решті позову належить відмовити.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
29 085,00 грн х 100 / 43 085,00 грн = 67,51% (розмір задоволених позовних вимог);
2 662,40 грн х 67,51% = 1 797,39 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).
Позивач також заявив вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 10 000,00 грн.
На підтвердження цих витрат позивачем надано: копію договору про надання юридичних послуг № 03/06/24 від 03.06.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Руденком К.В. (а.с.145-146); копію акта приймання-передачі наданих послуг № 103 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2026 (а.с. 149); витяг з реєстру № 1 від 26.0.2026 до акта приймання-передачі наданих послуг № 103 від 03.06.2026 (а.с. 150), копію платіжної інструкції від 30.01.2026 (а.с. 151); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 147), копію довіреності від 31.12.2025 (а.с. 148).
Отже, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 6751,00 грн (10 000 грн х 67,51%).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 514, 516, 525, 526, 530, 1048-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 29 085 (двадцять дев`ять тисяч вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 24281 від 01.12.2024, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1 797 (одна тисяча сімсот дев`яносто сім) грн. 39 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 751 (шість тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп..
В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, код ЄДРПОУ 41466388.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Литвин