Справа №582/1345/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Жмурченко В.Д.	
Номер провадження 33/816/774/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Маховика Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маховика Р.В. на постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 листопада 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 листопада 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 30.07.2025 о 07 год 58 хв у с. Вільшана, Роменського району Сумської області, по вул. Чапаєва, керував транспортним засобом навантажувач телескопічний СВ 535-95АС д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер 6820 (результат 0,37 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Маховик Р.В. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 19.11.2025 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказував, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, а тому всі наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам закону, а отримані внаслідок таких дій докази є неналежними та недопустимими.
Стверджував, що ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, проте останній не розумів, що означають озвучені результати технічного приладу Драгер та наслідки складання протоколу, незважаючи на погодження з результатом зі слів інспектора, більш того, ОСОБА_1 відразу після зупинки повідомляв, що не вживав алкогольних напоїв.
Зазначав, що працівниками поліції не роз`яснювалось право проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. До того ж, з наданого відеозапису не убачається, який результат було зафіксовано на технічному приладі після продуття приладу, а свідки при огляді не залучались, що є порушенням встановленого законом порядку. Більш того, як убачається з відеозапису, табло Драгеру після проходження огляду не містило жодних значень. Двох свідків, які б могли вказати, яке значення було на табло Драгеру працівники поліції не залучали.
Апелянт звертав увагу, що з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 30.07.2025 складеному о 08-10 год. убачається, що ОСОБА_1 направлявся працівником поліції на огляд до КНП с. Недригайлів, а огляд технічними засобами не проводився; також містяться відомості, що особу врешті до лікарні не доставлено. Крім цього, водію не роз`яснено право пройти огляд в лікарні, що суперечить даному письмовому направленню, через що істотно порушено процедуру направлення водія на огляд до лікарні та освідування.
Вказував, що роздруківка чеку Драгеру не міститься відомостей, до якого протоколу вона додається, тому є неналежним та недопустимим доказом у справі.
Зазначав, що в акті огляду взагалі зазначено не проміле, а проценти, що не передбачено жодним нормативно-правовим документом, який регулює порядок встановлення чи направлення водія на огляд .
Також апелянт звертав увагу, що за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП ОСОБА_1 міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядка, встановленого ч. ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маховика Р.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №406788 від 30.07.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП;
- роздруківкою результату тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, згідно якої результат тесту – 0,37 проміле ;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2025, згідно якого огляд в медичному заклад не проводився; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор Alkotest Drager 6820, результат 0,37 проміле, з результатом згоден;
- рапортом від 30.07.2025; 
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме як 30.07.2025 близько 07:58 год працівниками поліції був зупинений транспортний засіб навантажувач телескопічний СВ 535-95АС д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , для перевірки документів. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено.
Відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, на що він погодився та пройшов огляд на газоаналізаторі Alkotest Drager 6820, результат 0,37 проміле, з вказаним результатом був згоден. 
Враховуючи викладене, працівниками поліції було повідомлено водію ОСОБА_1 про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу та недопустимість доказів внаслідок таких дій, то апеляційний суд вказує наступне.
Предметом розгляду у цій справі є вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складом якого є, зокрема, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом із ознаками сп`яніння то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.
Щодо доводів апелянта про нерозуміння водієм результатів тестування та заперечення факту вживання алкоголю, то суд оцінює ці доводи критично та відхиляє їх з огляду на таке. 
Так, із досліджених матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що процедура огляду водія ОСОБА_1 проведена згідно вимогам Інструкції.
Після проведення огляду інспектор поліції у присутності водія озвучив та продемонстрував цифровий результат тесту - 0,37 проміле. При цьому водій ОСОБА_1 не висловлював жодних зауважень щодо нерозуміння суті процесу чи показників приладу, після чого власноруч підписав роздруківку результату тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора, акт огляду на стан сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та приписів Розділу ІІ Інструкції, огляд на місці зупинки проводиться з добровільної згоди водія. У разі незгоди особи з результатами такого тестування, огляд обов`язково проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Оскільки водій усно та письмово підтвердив свою згоду з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу й не вимагав направлення до медичного закладу, що також підтверджується безперервним відеозаписом, процедура фіксації правопорушення вважається належною, законною та завершеною, а усні заяви водія про невживання алкогольних напоїв перед поїздкою повністю спростовуються об`єктивними технічними показниками сертифікованого приладу Alkotest Drager 6820.
Твердження апелянта про те, що водієві не роз`яснювали право на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки. відповідно до Інструкції, направлення водія для проведення огляду до медичного закладу здійснюється лише у випадку його незгоди з результатами огляду на місці.
Оскільки водій ОСОБА_1 на місці зупинки повністю погодився з результатом Alkotest Drager 6820 - 0,37 проміле, підтвердив це своїм підписом і жодним чином не висловив сумніву чи зауваження, у працівників поліції не виникло, передбаченого законом, обов`язку направляти особу до закладу охорони здоров`я. Сама по собі відсутність на відео роз`яснення про медичний заклад не спростовує факту повної та беззастережної згоди водія з результатом на місці. З огляду на це, процедура огляду проведена у повній відповідності до ст. 266 КУпАП, а зібрані докази є належними та допустимими.
Твердження захисника про порушення порядку огляду через незалучення свідків апеляційний суд, вважає безпідставними виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП та пункту 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків або із застосуванням технічних засобів відеозапису. Оскільки в даному випадку працівниками поліції здійснювався безперервний відеозапис процедури на технічний засіб відеофіксації, залучення свідків у даному випадку не було обов`язковим та вимог закону порушено не було.
Посилання захисника на те, що на відеозаписі не видно конкретного цифрового значення на табло приладу «Драгер» безпосередньо після продуття, не може бути підставою для визнання огляду недійсним.
З дослідженого відеозапису та матеріалів справи встановлено, що після належного видиху водія прилад опрацював дані, після чого був роздрукований паперовий чек технічного приладу, який містить чітку фіксацію результату тесту - 0,37 проміле, дату, час та серійний номер приладу. Даний результат був оголошений водієві інспектором поліції, водій не заперечував проти озвученого результату, не заявив про невідповідність цифр на табло та у чеку, а навпаки - власноруч підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та чек приладу, де чітко зазначено результат 0,37 проміле. Своїм підписом водій засвідчив правильність внесених даних та свою згоду з ними.
Щодо доводів апелянта про наявність у матеріалах справи бланку направлення на огляд до КНП с. Недригайлів від 30.07.2025 складеного о 08:10 год із відміткою про те, що ОСОБА_1 до лікарні доставлено не було, то апеляційний суд зазначає, що наявність даного документу в матеріалах справи не свідчить про порушення процедури огляду та не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення.
Суд відхиляє доводи захисника про те, що роздруківка чеку Драгеру не міститься відомостей, до якого протоколу вона додається, тому є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки належність і допустимість цього чеку повністю підтверджується його системним зв`язком з іншими матеріалами справи: на паперовому носії зафіксовано анкетні дані водія, його особистий підпис, а дата, час тестування та серійний номер приладу повністю збігаються з відомостями, внесеними поліцейським до акту огляду та протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідно до ст. 251 КУпАП виключає будь-які сумніви щодо правомірності даного доказу.
Суд відхиляє доводи захисника щодо зазначення в акті огляду знаку відсотка («%») замість проміле («‰»), оскільки вказана технічна описка має характер формальної помилки та не змінює суті зафіксованого правопорушення та не спростовує факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. 
Щодо твердження апелянта про те, що за приписами ч. 3 ст.266-1 КУпАП ОСОБА_1 міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія присутність представника військової служби не обов`язкова. 
Як було встановлено, у даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 30.07.2025 близько 07:58 год в АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території військової частини. Будь-яких повідомлень про те, що він виконує бойове завдання або прямує на службу чи зі служби, працівникам поліції ОСОБА_1 не висловлював. Крім того захисником не подано належних доказів до апеляційної скарги, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на території військової частини та/або виконання ним обов`язків військової служби в той час. 
Таким чином, в даному випадку, співробітниками поліції була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 передбачена ст. 266 КУпАП.
Отже, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.
Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 19.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маховика Р.В. на цю постанову - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.