ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/33178/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року (суддя О.В. Серьогіна) у справі № 160/33178/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні періодів позивачу з 19.03.2022 року по 08.05.2022 року безпосередньої участі у бойових діях для забезпечення оборони України та з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три., оформлених у формі відмови № 62507-47049/Ф-01/8-0400/25 від 13.11.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу позивача призначеної пенсії по інвалідності, періоди з 19.03.2022 року по 08.05.2022 року безпосередньої участі у бойових діях для забезпечення оборони України та з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три та здійснити перерахунок пенсії з дати направлення заяви 14.10.2025 року. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 14.10.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсійного забезпечення, призначеного по інвалідності та зарахування періодів проходження військової служби та участі у бойових діях у розрахунку один місяць за три місяці (в кратному обчисленні). 17.11.2025 року позивач отримав відмову № 62507-47049/Ф-01/8-0400/25 від 13.11.2025 року, згідно якої позивачу повідомлено, що він не має права на пільгове обчислення пенсійного забезпечення у зв`язку із тим, що пенсія йому призначалась по інвалідності, а таке право розповсюджується лише на вид пенсії за віком на пільгових умовах. Вказану відмову позивач 
вважає повністю протиправною.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено. 
Судом першої інстанції зазначено, що враховуючи положення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, не зарахування відповідачем з огляду на наявне правове регулювання спірного періоду військової служби позивача з розрахунку один місяць служби за три є протиправним, а відтак наявні підстави для зобов`язання пенсійного органу, в якому позивач знаходиться на обліку, зарахувати спірні періоди у пільговому розмірі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказує, що при призначенні пенсії відповідно до норм Закону №1058-IV від 09 липня 2003 року час проходження військової служби в особливий період зараховується до страхового стажу на загальних умовах. Зауважує, що Положення, яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 визначає зокрема порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до ст.17-1 Закону №2262 та постанови КМУ №393. Вважає, що при призначенні пенсії згідно Закону №1058 час перебування на лікування унаслідок поранень, одержаних у військових частинах, які входили до діючої армії, зараховується до пільгового стражу роботи виключено в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
14.10.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсійного забезпечення, призначеного по інвалідності та зарахування періодів проходження військової служби та участі у бойових діях у розрахунку один місяць за три місяці (в кратному обчисленні).
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні періодів позивачу з 19.03.2022 року по 08.05.2022 року безпосередньої участі у бойових діях для забезпечення оборони України та з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три., оформлених у формі відмови № 62507-47049/Ф-01/8-0400/25 від 13.11.2025 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, фактично спірним у цій справі є наявність чи відсутність підстав для визначення розміру пенсії, призначеної на умовах положень Закону України №2262-ХІІ, з урахуванням періодів проходження військової служби та участі у бойових діях, перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях, із розрахунку один місяць за три місяці (в кратному обчисленні).
Статтею 10 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII № «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) встановлено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно ст. 1 цього Закону особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Положеннями ст.17-1 Закону №2262 визначено, що Порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2022 року №5603 позивач дійсно в період з 19.03.2022 по 08.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення обори України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресію російської федерації.
За цих обставин, керуючись ст.17-1 Закону №2262, колегія суддів вважає, що період з 19.03.2022 по 08.05.2022 має зарахуватися позивачу як один місяць служби за три місяці часу проходження служби до вислуги років для визначення розміру пенсії. 
Кабінет Міністрів України у п.3 постанови від 17 липня 1992 р. № 393 врегулював питання зарахування на пільгових умовах вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262.
Колегія суддів зауважує, що п.3 постанови КМУ №393 не передбачає, що час безперервного перебування військовослужбовця на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії зараховується на пільгових умовах для визначення розміру пенсії - один місяць служби за три.
Суд першої інстанції хибно керувався в спірному випадку приписами пункту 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (далі Положення №530), затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 №530.
Апеляційний суд звертає увагу, що п. 2.3. розділу ІІ Положення №530 стосується лише питання обчислення вислуги років для призначення пенсій. В свою чергу при вирішенні питання обчислення вислуги років для визначення розміру пенсії, приписи п. 2.3. розділу ІІ Положення №530 застосуванню не підлягають.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції хибно дійшов висновку про наявність підстав визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні періоду позивачу з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три, а також зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу позивача призначеної пенсії по інвалідності, період з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три.
Отже, керуючись ст. 317 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню часткового, рішення суду слід скасувати в частині задоволення вимог щодо періоду з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині вимог. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 160/33178/25, в частині задоволених вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні періоду ОСОБА_1 з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу  ОСОБА_1  призначеної пенсії по інвалідності період з 09.05.2022 року по 03.01.2023 року перебування на лікуванні у зв`язку із отриманими травмами під час участі у бойових діях до загального стажу в трикратному розмірі - один місяць служби за три - скасувати та в цій частині заявлених вимог ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 160/33178/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 27.04.2026 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров