ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5920/26 Справа № 176/1256/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Крамар О.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Комфорт 43”, в інтересах якого діє адвокат Сербін Богдан Олександрович, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2026 року про відмову у видачі судового наказу, у складі судді Крамар О.М., у цивільній справі №176/1256/26 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Комфорт 43” про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, –

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2026 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою представника заявника ОСББ “Комфорт 43” - адвоката Сербіна Б.О. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, на підставі п.1 ч.1 ст 165 ЦПК України.
Не погодившись з такою ухвалою, ОСББ “Комфорт 43” через свого представника — адвоката Сербіна Б.О. у березні 2026 року звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вимоги суду про необхідність підпису адвоката в ордері, на підтвердження повноважень представника заявника, який разом із заявою з додатками поданий в системі “Електронний суд”, є безпідставними, оскільки адвокат є зареєстрованим в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, та має електронний кабінет, враховуючи, що усі документи у такій системі підписуються кваліфікаційним електронний підписом в електронній формі, як це передбачено ч.7 ст. 62 ЦПК України.
Боржник Кришень Н.А. своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалася та відзиву на апеляційну скаргу не подавала, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Згідно із частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах наданих представником заявника ОСББ "КОМФОРТ 43" - адвокатом Сербіним Б.О., а саме в копії ордера Серія АЕ № 1472652 на надання правничої допомоги, який є документом, що підтверджує повноваження представника, відсутній підпис представника заявника. 
Ухвалюючи про відмову у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ “Комфорт-43” заборгованості за надання послуг ЖКГ, суд першої інстанції вважав, що заява ОСББ, в інтересах якого діє адвокат Сербін Б.О., не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст. 163 ЦПК України.
З таким висновком суду та обставинами справи колегія суддів повністю не погоджується.
Так, згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. 
Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.
У заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. 
Згідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Колегія суддів наголошує, що, за загальною нормою ч.6 ст. 14 ЦПК України, передбачений перелік осіб, які в обов`язковому порядку повинні мати електронний кабінет та реєстрацію у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), а інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
Як встановлено колегією суддів, заява ОСББ “Комфорт-43”, в інтересах якого діє адвокат Сербін Б.О., подана в системі “Електронний суд”. В заяві представником заявника зазначено, що він має електронний кабінет в системі “Електронний суд”.
Колегія суддів відзначає, що документи можуть подаватись до суду, а процесуальні дії вчинятись учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених ЦПК України. У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис, відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), як це передбачено с.5,6 ст. 43, ч.7 ст. 62 ЦПК України.
В Рішенні Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36 “Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ №162 від 04 серпня 2017 року зазначено, що електронні ключі підпису не мають обмежень, а тому можуть бути використані в будь-яких сферах електронного документообігу. Електронний підпис фізичної особи-адвоката не потребує додаткового підтвердження статусу адвоката, оскільки, на підтвердження своїх повноважень, адвокат надає ордер, у якому вже зазначається такий статус та подані документи підписуються за допомогою кваліфікованого електронного підпису.
Колегія суддів, повністю погоджуючись з доводами скаржника, вважає, що у суду першої інстанції не було достатньо правових підстав для застосування п.2 ч.3 ст.163 ЦПК України за таких обставин та з таких причин.
Крім того, колегія суддів наголошує, що, в розумінні висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №177/1163/16-ц, враховуючи наявність у представника заявника електронного кабінету в системі “Електронний суд”, кваліфікованого електронного підпису, суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму. Також Верховний Суд у своїй постанові відзначив, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції. 
Тож, колегія суддів зазначає, що, звертаючись до суду у системі “Електронний суд” та підписуючи подані документи своїм електронним підписом, у представника заявника — адвоката Сербіна Б.О. відсутня необхідність підписувати наживо ордер про надання правничої допомоги заявникові, а, відтак, і відсутні підстави для зазначення підтвердження повноважень представника, як помилково вважав суд першої інстанції.
За таких встановлених обставин колегія суддів доходить висновку про невідповідність вимог оскаржуваної ухвали дійсним обставинам справи та наданим письмовим доказам представником заявника.
Колегія суддів повністю погоджується з усіма доводами скаржника та вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству і спростовують висновки суду першої інстанції.
Колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції, не врахувавши вищенаведеного, дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2026 року та застосування п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Комфорт 43”, в інтересах якого діє адвокат Сербін Богдан Олександрович - задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2026 року про відмову у видачі судового наказу — скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складений 19 травня 2026 року.  

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:          М.Ю. Петешенкова

М.О. Макаров