ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/72/26	Головуючий у 1-й інстанції Созанськаї Л.І. 	
Провадження № 22-ц/817/643/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Храпак Н.М. 
Суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участі секретаря - Хоміцька С.О. 
без участі сторін, належним чином
повідомлених про день, час та місце   розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №595/72/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 року, ухваленого суддею Созанською Л.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:
у січні 2026 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 у розмірі 187619,32 грн, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що 20.10.2023, згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі – Договір) (в редакції, яка діяла у цей період), текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку в розділі Архів публічних договорів за посиланням: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts#4e6d870a-5c4d-49a8 - 8071b978c5ec881b, між Банком та гр. ОСОБА_1 (надалі – відповідач) було укладено Угоду №C-211-015724-23-980 про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки (надалі – кредитний договір). Також, укладаючи кредитний договір, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою: www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 5). Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становив 45200 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку (додається). Станом на дату подання позову відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за кредитним договором. Останній платіж відповідачем /зарахування здійснено (поповнено поточний рахунок) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим сума боргу станом на 07.01.2026 становить: прострочений борг 144999,76 грн, прострочені проценти – 42619,56 грн, загальна заборгованість – 187619,32 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит, проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, тому позивач змушений звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду.
Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Угодою про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980 від 20 жовтня 2023 року в розмірі 187619 (сто вісімдесят сім тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн 32 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Бучацького районного суду Тернопільської області у справі №595/72/26 від 02.03.2026, скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд стверджує про те, що «02.12.2025 АТ «Ідея Банк» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань за кредитним договором № С-211-015724-23-980».
Разом з тим, зазначає, що наведене не відповідає дійсності, так позивачем не доведено, а судом не встановлено факт надіслання йому вимоги у порядку, визначеному Угодою про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023. Зокрема, відсутні належні докази того, що відправлення отримувачу ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 надіслані саме позивачем, адже відсутність відомостей про відправника поштових відправлень (відправник, прізвище, ініціали, підпис відправника) суперечить вимогам для приймання таких відправлень згідно Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт». Крім того, чек про оплату поштових відправлень свідчить про оплату в сумі 2000 грн за списком № 16103, тоді як позивачем наданий «список № 3 вимоги карки грудень 2025». Також, адреса надіслання вимоги ( АДРЕСА_1 ) не відповідає адресі, яка чітко погоджена сторонами в Угоді про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 ( АДРЕСА_2 ) як така, що є обов`язковою для листування, в тому числі й надіслання йому вимог банку.
Зазначає, що у оскаржуваному рішенні вказано, що представником позивача на підтвердження існування у відповідача заборгованості за договором № С-211-015724-23-980 було надано виписку по рахунку.
При цьому, виписка з рахунку ОСОБА_1 від 07.01.2026 за період з 20.10.2023 до 04.07.2025, видана АТ «Ідея Банк», не містить відомості про особу, яка склала документ, а містить підпис та нерозбірливо прізвище без вказання посади, тобто у вказаній виписці відсутній реквізит документа, передбачений підпунктом 4.1 пункту 4 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів».
Довідка-розрахунок станом на 07.01.2026, надана позивачем в якості додатку до позовної заяви та використана судом в якості доказу, підписана директором операційного департаменту Олегом Дропко.
При цьому надані позивачем частина з статуту АТ «Ідея Банк» (арк. 1, 2, 3, 4, 40, 41) та виписка з ЄДРЮОФОПГФ не дають можливості встановити, чи уповноважені вказані особи на вчинення юридично значимих дій від імені позивача – підписання виписки з рахунку та довідки-розрахунку для подання їх до суду.
Тому виписка з рахунку ОСОБА_1 від 07.01.2026 за період з 20.10.2023 до 04.07.2025 і довідка-розрахунок станом на 07.01.2026, на переконання відповідача, не підлягають врахуванню, як джерело доказу у даній справі.
Також, звертає увагу суду, що відповідно до п. 4.1 Угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000 грн зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов угоди та/або за відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації. 
Відтак, вказує, що визначний договором строк користування кредитними коштами закінчився 19.10.2024 (через 12 місяців після укладення угоди).
При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів дотримання сторонами угоди її умов щодо пролонгації терміну користування кредитним лімітом (кредитними коштами).
Отже, ненадання позивачем доказів та не встановлення судом першої інстанції обставини щодо строку кредитування, погодженого позивачем та відповідачем, має значення в частині правомірності нарахування позивачем відповідачу відсотків за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування.
Як вбачається з виписки з рахунку ОСОБА_1 від 07.01.2026 за період з 20.10.2023 до 04.07.2025, нарахування відсотків припинено банком 03.12.2025, тобто після більш як року після строку кредитування, погодженого позивачем та відповідачем (20.10.2023+12 місяців=19.10.2024).
Також з виписки з рахунку ОСОБА_1 від 07.01.2026 вбачається, що за період з 20.10.2023 до 04.07.2025, позивач неправомірно стягував з відповідача та зараховував на свою користь платежі, не передбачені паспортом споживчого кредиту «СВ WHITE+INS», а саме: нарахування штрафних %% за прострочений кредит (23.01.2024 в сумі 3,06 грн., 19.02.2024 в сумі 1,02 грн, 31.08.2025 в сумі 274,56 грн, 30.09.25 в сумі 686,40 грн, 31.0.2025 в сумі 768,80 грн, 30.11.2025 в сумі 891,19 грн, 03.12.2025 в сумі 6,86 грн);
Погашення трансакційних витрат з ОКР (23.02.2024 в сумі 6,00 грн., 28.02.2024 в сумі 34,00 грн., 20.03.2024 в сумі 2,00 грн., 26.07.2024мв сумі 32,00 грн., 14.02.2025 в сумі 18,00 грн., 04.03.2025 в сумі 6,00 грн., 187,06 грн. та 20,00 грн.)
Вказує, що нарахування штрафних %% за прострочений кредит та погашення трансакційних витрат з ОКР» не було передбачено умовами укладеної між сторонами угоди.
Із наданої позивачем виписки неможливо встановити, з якої суми здійснювалось нарахування вказаних платежів, що унеможливлює перевірити правильність такого нарахування.
Представник АТ «Ідея Банк» – Заставна О.В. подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому зазначила, що у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» на адресу відповідача банком надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.12.2025. При цьому зазначають, що вимога АТ «Ідея Банк» була надіслана за адресою реєстрації позичальника, а саме: АДРЕСА_3 . Така ж саме адреса зазначена відповідачем у апеляційній скарзі.
У підтвердження надіслання вимог за вказаними адресами АТ «Ідея Банк»
надав разом з позовною заявою фіскальний чек АТ «Укрпошта» та список згрупованих поштових відправлень «Рекомендований лист», в якому зазначена точна адреса Відповідача (окрім цього, зазначений номер кредитного договору, по якому надсилалася вимога).
При укладенні кредитного договору ОСОБА_1 надав банку інформацію про свою адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 та адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .
Отже, АТ «Ідея Банк» направлено вимогу за правильною адресою зареєстрованого місця проживання відповідача.
Відповідач жодним чином не висловив заперечень щодо змісту надісланої вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, яка відповідно до умов кредитного договору вважається отриманою відповідачем.
Окрім цього, звертають увагу суду, що згідно з випискою по рахунку, що додана до позовної заяви, остання сплата/зарахування по кредитному договору здійснена 07.07.2025. Отже, ОСОБА_1 було відомо про наявність у нього кредитної заборгованості та доцільність погашення такої.
Таким чином, у зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору позичальником у АТ «Ідея Банк» виникло право на дострокове повернення кредиту, про що відповідач був повідомлений належним чином.
Відтак, усі доводи відповідача щодо неналежного направлення вимоги та відсутності права у позивача на дострокове повернення кредиту не відповідають дійсності.
Щодо виписки по рахунку ОСОБА_1 , то вказують, що вона містить всі необхідні реквізити, встановлені законодавством, є первинним бухгалтерським документом у відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 62, 63 Положення від 04.07.2018 № 75 та підтверджує видачу відповідачу кредиту, а також усі погашення по кредиту та їх зарахування.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанови Верховного Суду: від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18), від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) та інші). 
Таким чином, матеріали справи містять всі належні, достатні, достовірні та допустимі докази надання відповідачу кредиту та наявності у нього кредитної заборгованості, а також обґрунтованості її розміру.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов кредитного договору та/або відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації. Такі заперечення сторони надають одна одній не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів до дати закінчення строку дії Кредитної лінії. Банк повідомляє клієнта про відмову від пролонгації шляхом надсилання SMS-повідомлення на фінансовий номер клієнта (або письмово на адресу проживання клієнта, або у формі електронного документа на електронну пошту клієнта, зазначену в цьому кредитному договорі). Клієнт повідомляє Банк про відмову від пролонгації строку дії Кредитного ліміту шляхом письмового звернення до Банку.
Відтак, в даному випадку АТ «Ідея Банк» надав кредит у вигляді кредитної лінії, а сторони узгодили, що після закінчення строку дії кредитної лінії такий строк автоматично пролонгується за умови виконання Клієнтом умов Кредитного договору та/або відсутності заперечень з боку Сторін щодо пролонгації.
Вказують, що станом на 19.10.2024 позичальник виконував умови кредитного договору та будь-які заперечення сторін щодо його пролонгації були відсутні. Також після 19.10.2024 позичальник активно користувався коштами кредитної лінії, зокрема, останній платіж (покупку) за рахунок кредитних коштів здійснив 07.07.2025 у розмірі 145000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку, відтак строк Кредитної лінії був автоматично пролонгований.
Щодо плати за обслуговування кредиту, то вказують, що умовами Кредитного договору не встановлена плата (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості, зокрема і така, якою передбачена оплата інформації про стан кредитної заборгованості.
Пунктом 4.3 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування Кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами в порядку визначеному цією Угодою.
Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних.  Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних.
Відтак, при нарахуванні процентів на прострочену суму кредиту застосовувалася процентна ставка 72 % річних.
У виписці ці операції зазначені як «Нарахування штрафних %% за прострочений кредит».
Так, згідно з випискою по рахунку - 20.01.2024 відбулося перенесення кредиту на прострочений кредит у розмірі 517,53 грн та 23.01.2024 відбулося погашення цієї суми простроченого кредиту у розмірі 517,53 грн. Відтак, з 20.01.2024 по 22.01.2024 (3 дні) були нараховані проценти на прострочену суму кредиту у розмірі 3,06 грн за ставкою 72 % річних, аналогічні операції проведені і по іншим зазначеним сумам простроченої заборгованості, що повністю відповідає умовам Кредитного договору.
Крім того, відповідно до тарифів Банку «Умови обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в рамках Тарифного плану «Кредитна картка «Card Blanche White +», затвердженими протоколом засідання КУАПіТ № 69 від 06.04.2023 (набуває чинності з 12.04.2023), з якими відповідно до умов Кредитного договору був ознайомлений відповідач при укладенні кредитного договору (п. 5 Кредитного договору), що розміщені на Інтернет-сторінці Банку за наступним посиланням: https://ideabank.ua/sites/default/files/2025-
09/Taryfy_Card_Blanche_White%2B_12-04-2023.pdf, (надалі – Тарифи) встановлена оплата за отримання коштів готівкою та безготівковий переказ коштів, у розмірі 2 % від суми транзакції, що стягується з рахунку у день списання суми операції з рахунку.
Так, відповідно до виписки по рахунку, в частині виписки «Внутрішньобанківські операції за рахунком» вказана операція зазначена наступним чином: нарахування - «Комісія за переказ засобами СДО на рахунки та БПК в інші банки», погашення – «Погашення транзакційних витрат з ОКР».  В частині виписки «Фінансові трансакції за рахунком» зазначена як «Комісія за переказ з ОКР MoneySend у кредит».
Відтак, всі зазначені платежі узгоджуються з умовами укладеного між сторонами кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 — в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету. 
Представник позивача АТ «Ідея Банк» – Заставна О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету. Разом з тим, у відзиві на апеляційну скаргу, просить розгляд справи проводити без участі представника позивача.
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву, заслухавши доповідь судді-доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що 20.10.2023 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980.
Вказана Угода була підписана відповідачем ОСОБА_1 , про що свідчить його власноручний підпис.
Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня. Процентна ставка за користування кредитом становить 72 % річних, максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200000,00 грн, розмір кредитної лінії на момент укладання угоди становив 45200,00 грн та міг бути зміненим в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта.
На підтвердження договірних відносин між сторонами, позивачем подано паспорт споживчого кредиту «СВ WHITE +INS», публічну пропозицію АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками № 1 платіжною інструкцією кредитового переказу у гривні для фізичних осіб, та №2 правилами користування міжнародними платіжними картками АТ «Ідея Банк», згоду фізичної особи – власника персональних даних та суб`єкта кредитної історії від 20.10.2023.
Також, 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту «СВ WHITE +INS» (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), згідно якого вбачається, що тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту 200 000 грн; строк кредитування - 12 місяців (з можливістю пролонгації); мета отримання кредиту — споживчі цілі; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; процента ставка 72 % річних; загальні витрати за кредитом – 162 416,63 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 362 416,63 грн; реальна річна процентна ставка 131,88% річних (а.с.25).
Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 20.09.2016 по 07.01.2026 прослідковується, що ОСОБА_1 було видано кредит в розмірі 145000 грн, а також факти використання відповідачем кредитних коштів. Із виписки вбачається, що ОСОБА_1 користувався цими коштами, а також частково сплачував заборгованість за кредитним договором, що свідчить про дії, спрямовані на виконання умов кредитного договору (а.с.26-28).
Згідно довідки-розрахунку за кредитним договором № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 заборгованість відповідача станом на 07.01.2026 становить 187619,32 грн, що складається з: 144999,76 грн - прострочений борг; 42619,56 грн - прострочені проценти (а.с.29).
02.12.2025 АТ «Ідея Банк» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань за кредитним договором № С-211-015724-23-980 (а.с.30).
Задовольняючи позовні вимоги АТ «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка складає 187 619,32 грн, а тому майнові права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 у розмірі 187619,32 грн
Колегія суддів вважає висновки суду такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, судом першої інстанції вірно встановлено, що 20.10.2023 між АТ «Ідея Банк» та позичальником ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980, яка підписана відповідачем власноручним підписом, за умовами якої банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби, максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200000,00 грн, розмір кредитної лінії на момент укладання угоди становив 45200,00 грн, строком на 12 місяців із автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов кредитного договору та/або відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації.
Відповідно до п.4.3 Угоди, процентна ставка за користуванням кредитом становить 72 % річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 131,88% річних та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 362 416,63 грн (а.с. 21-24). 
Крім того, в матеріалах справи наявні паспорт споживчого кредиту «СВ WHITE +INS» (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), який підписані відповідачем 20.10.2023, містяться аналогічні умови щодо суми та строку кредиту, та процентів(а.с.25).
Отже, враховуючи, що кредитний договір №№ С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 підписаний відповідачем ОСОБА_1 власноручно, що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як витрати на страхування та уклали в належній письмовій формі кредитний договір. 
Як вбачається з матеріалів справи отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів знайшло своє підтвердження у виписці по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 20.09.2016 по 07.01.2026, з якої вбачається, що відповідачу видано 145 000 грн, які ним частково сплачено, що фактично і підтверджує наявність у нього боргового зобов`язання (а.с.26-28). 
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.
При цьому, згідно з пунктом 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц.
Таким чином, системний аналіз матеріалів справи, зокрема, виписка по вказаному рахунку в сукупності з іншими доказами, дають підстави для висновку, що позивачем надані суду належні та допустимі докази, а саме первинні бухгалтерські документи щодо надання кредитних коштів та отримання таких коштів відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором №№ С-211-015724-23-980 від 20.10.2023
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитних коштів.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Проте відповідач жодних доказів на спростування факту отримання ним кредитних коштів чи розміру заборгованості не надав.
При цьому, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечив факт укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів.
З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-211-015724-23-980 від 20 жовтня 2023 року з АТ «Ідея Банк», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем за договором.
Відтак, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які підтверджують розмір заборгованості колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані та безпідставні, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку.
Не заслуговують також на увагу доводи апеляційної скарги представника заявника про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів дотримання сторонами угоди її умов щодо пролонгації терміну користування кредитним лімітом (кредитними коштами), так як строк кредитування становив 12 місяців, з огляду на те, що відповідно до п. 4.1 Кредитного договору максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов угоди та/або відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації. Такі заперечення сторони надають одна одній не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів до дати закінчення строку дії Кредитної лінії. Банк повідомляє клієнта про відмову від пролонгації шляхом надсилання SMS-повідомлення на фінансовий номер клієнта (або письмово на адресу проживання клієнта, або у формі електронного документа на електронну пошту клієнта, зазначену в цій угоді). Клієнт повідомляє Банк про відмову від пролонгації строку дії кредитного ліміту шляхом письмового звернення до Банку.
Відтак, в даних правовідносинах АТ «Ідея Банк» надав кредит у вигляді кредитної лінії, а сторони узгодили, що після закінчення строку дії кредитної лінії такий строк автоматично пролонгується за умови виконання клієнтом умов угоди та/або відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації.
При цьому, як вбачається із виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с.26-28), станом на 19.10.2024 позичальник виконував умови кредитного договору та будь-які заперечення сторін щодо його пролонгації були відсутні. 
Також після 19.10.2024 позичальник ОСОБА_1 активно користувався коштами кредитної лінії, зокрема, останній платіж (покупку) за рахунок кредитних коштів здійснив 07.07.2025 у розмірі 145000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку, відтак строк Кредитної лінії був автоматично пролонгований.
Щодо доводів заявника в апеляційній скарзі, про те, що позивач неправомірно стягував з відповідача та зараховував на свою користь штрафні %% за прострочений кредит та погашення трансакційних витрат з ОКР», які не були передбачені умовами укладеної між сторонами угоди є несправедливими у розумінні ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки пунктом 4.3 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами в порядку визначеному цією Угодою.
Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних.  Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних.
Відтак, при нарахуванні процентів на прострочену суму кредиту застосовувалася процентна ставка 72 % річних та у виписці ці операції зазначені як «Нарахування штрафних %% за прострочений кредит».
Крім того, відповідно до тарифів Банку «Умови обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, встановлена оплата за отримання коштів готівкою та безготівковий переказ коштів, у розмірі 2 % від суми транзакції, що стягується з рахунку у день списання суми операції з рахунку.
Так, відповідно до виписки по рахунку, в частині виписки «Внутрішньобанківські операції за рахунком» вказана операція зазначена наступним чином: нарахування - «Комісія за переказ засобами СДО на рахунки та БПК в інші банки», погашення – «Погашення транзакційних витрат з ОКР».  В частині виписки «Фінансові трансакції за рахунком» зазначена як «Комісія за переказ з ОКР MoneySend у кредит».
Отже, всі зазначені платежі узгоджуються з умовами укладеного між сторонами кредитного договору.
Слід зазначити, що статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.
Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті.
Однак, при розгляді даної справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині нарахування відсотків за прострочений кредит та погашення трансакційних витрат з ОКР у зв`язку з їх невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування».
Таким чином, апеляційний суд відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення позивачем статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Також не заслуговують на увагу твердження відповідача в апеляційній скарзі з приводу того, що у банку відсутня законна підстава для стягнення заборгованості в судовому порядку, оскільки відповідач не отримував вимоги про дострокове погашення наявної заборгованості за кредитним договором, з огляду на таке.
Відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідно до п. 12 кредитного договору № С-211-015724-23-980 від 20 жовтня 2023 року, банк має право вимагати дострокового повернення клієнтом кредиту за цим договором в повному обсязі у випадку затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання клієнта достроково повернути банку всю заборгованість за цим договором з вказаних вище підстав, тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань клієнта у строк, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка надсилається клієнту в порядку відповідно до цього Договору. У разі надіслання банком вимоги про дострокове погашення заборгованості – термін повернення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за цим договором є таким, що настав.
Згідно із п.21 кредитного договору всі повідомлення сторін за Договором, у тому числі вимоги Банку, вважатимуться зробленими належним чином, якщо вони будуть здійснені у письмовій формі та надіслані листом через поштове відділення зв`язку, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін чи за адресами, зміненими відповідно до цього Договору або надіслані у формі електронного документу на адресу електронної пошти, вказану в цьому Договорі, чи змінену відповідно до цього Договору. При цьому, Банк та Клієнт вважаються повідомленими належним чином (такими, що отримали повідомлення в день здачі його до установи зв`язку або в день надсилання на адресу електронної пошти) навіть при неотриманні такого листа, у разі наявності відмітки поштового відділення зв`язку про відправлення такого листа/факту надсилання електронного листа на вказану у цьому Договорі адресу, чи на адресу, змінену відповідно до умов цього Договору.
Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з порушенням умов договору щодо строків сплати процентів та виникненням заборгованості за процентами, сплата по яким прострочена на строк понад один місяць, 02.12.2025 АТ «Ідея Банк» було направлено позичальнику ОСОБА_1 лист - вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань за кредитним договором № С-211-015724-23-980, у якій зазначено про його обов`язок в тридцятиденний термін з надіслання кредитором даної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. Зазначають, що станом на 02 грудня 2025 року заборгованість за кредитним договором становила 187 619, 32 грн ( а.с.30).
Вказаний лист - вимога був направлений на поштову адресу, яка надана банку позичальником при укладенні договору і є адресою реєстрації місця проживання позичальника ( АДРЕСА_3 .).
Крім цього, вказану поштову адресу підтверджує і сам відповідач, зазначаючи її в апеляційній скарзі.
На підтвердження направлення цього повідомлення позивачем надано копії фіскального чеку АТ «Укрпошта» та список згрупованих поштових відправлень «Рекомендований лист»( ф.103) від 05.12.2024 (а.с. 31).
Колегії суддів вважає, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження повідомлення боржника. Таким чином, виконавши вимоги ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та умови кредитного договору, позивач набув права вимагати від позичальника відповідача у справі дострокового повернення кредиту, сплати відсотків у судовому порядку.
Крім цього, слід звернути увагу на те, що зі змісту вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань за кредитним договором № С-211-015724-23-980 від 02.12.2025, вбачається обов`язок позичальника в тридцятиденний термін з надіслання кредитором даної вимоги сплатити прострочену заборгованість по кредитному договору, яка станом на 02.12.2025 становила 187 619,32 грн. 
Після отримання дострокової вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося, так як в позовній заяві, поданій 22.01.2026 просять стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № С-211-015724-23-980 від 20.10.2023 у розмірі 187619,32 грн.
Таким чином, АТ «Ідея Банк» правомірно пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту в розмірі 144999,76 та відсотків в розмірі 42 619,56 грн за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, колегія суддів вважає, що норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , слід залишити без задоволення, рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 року без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується стягнення заборгованості, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення виготовлений 23 червня 2026 року.

Головуюча         Н.М. Храпак

Судді:         Б.О. Гірський

М.В. Хома