Справа № 954/45/26
Номер провадження 2/954/1465/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Олійник В. М.,
за участю секретаря судового засідання Дудки А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Нововоронцовська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, про визнання майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Нововоронцовська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, про визнання майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя. В обґрунтування позову посилався на те, що Між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після шлюбу прізвище відповідача змінено на « ОСОБА_5 », було укладено шлюб, зареєстрований 28 серпня 1971 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного виконавчого комітету Миколаївської області, актовий запис № 97. 
Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Починаючи з 1972 року шлюбні відносини фактично між ними відсутні, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З 1972 року зв`язок між позивачем та відповідачем втрачено, один про одного не цікавились, місце знаходження чи перебування не з`ясовували. Починаючи з 1973 року ОСОБА_2 фактично перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , 22.06.1953 року на, від яких вони мають спільних трьох синів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Починаючи з 1988 року ОСОБА_2 фактично перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , від яких вони мають спільного сина ОСОБА_10 . Зазначене підтверджує про відсутність відносин як чоловіка та дружиниміж позивачем та відповідачем починаючи з 1972 року.
17 грудня 1993 року позивач ОСОБА_2 за власні кошти придбала у колгоспа «Україна» Нововоронцовського району Херсонської області жилий будинок в селі Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області, жилою площею 30,0 кв.м. з літньою кухнею за ціною 4500, 00 (чотири тисячі п`ятсот) карбованців. Зазначений договір заресєтрований виконкомом Осокорівської сільської Ради народних депутатів за №1267.
31.07.2022 власність ОСОБА_2 , а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 знищено внаслідок збройної агресії Російської Федерації. На підставі акта комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 17.09.2024 комісією Новоронцовською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області ухвалено рішення від 01.11.2024р. №236 про надання ОСОБА_2 компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання житлового сертифікату для придбання об`єкта житлової нерухомості.
При зверненні позивачем до нотаріуса, для оформлення угоди купівл-іпродажу по житловому сертифікату на підставі рішення від 01.11.2024 №236 комісією Новоронцовською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_2 повідомлено про відмову в чиненні зазначених дій, в зв`язку з відсутністю заяви (згоди) ОСОБА_3 , як співвласника майна, оскільки зруйноване нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , придбалось за час шлюбу.
Великоолександрівським районним судом Херсонської області ухвалено рішення, яким розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 07.08.2025 ОСОБА_2 звернулась до відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за фактом втрати зв`язку з її колишнім чоловіком ОСОБА_11 . Відповіддю відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області повідомлено, про відсутність факту скоєння кримінального правопорушення.
Визнання в судовому порядку майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя – позивача ОСОБА_2 , а саме житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 надасть можливість позивачу реалізувати своє право, що передбачено Законом України №7198 «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації».
Враховуючи вищенаведене, позивач просив визнати житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 30 кв.м, особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.
Третя особа: Нововоронцовська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області у судове засідання не з`явилася.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 06.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 13.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Фактичні обставини, які встановив суд.
За договором купівлі-продажу від 17.12.1993, який підписаний Колгосп «Україна» Нововоронйовського району Херсонської області в особі Павленко Лідії Олексіївни, яка діє на підставі доручення №7 від 17.12.1993, і гр. ОСОБА_2 . Склали цей договір про таке, що Колгосп «Україна» Нововоронйовського району Херсонської області продав, а гр. ОСОБА_2 купила житловий будинок, що знаходиться в селі Осокорівка, Нововоронцовського району, Херсонської області. Будинок глинобитний, вкритий шифером, жилою площею 30,0 кв.м. При ньому знаходиться літня кухня. Цей жилий будинок належить продавцю колгоспу «Україна» Нововоронйовського району Херсонської області на підставі запису в погосподарській книзі виконкому Осокорівської сільської Ради народних депутатів за №823, що стверджується довідкою цього ж виконкому від 15.12.1993 за №868. Всі витрати за складання та оформлення цього договору платить гр. ОСОБА_2 . Цей договір посвідчений Мясоєдовою В.К., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори 17.12.1993 та зареєстрований в реєстрі №1267 (а. с. 7-8).
Згідно із актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 17.09.2024 комісією Новоронцовською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області ухвалено рішення від 01.11.2024р. №236 про надання ОСОБА_2 компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання житлового сертифікату для придбання об`єкта житлової нерухомості (а. с. 8-12).
Відповідно до трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , виданої 01 жовтня 1979 року колгоспом «Україна», Новоронцовського району, Осокорівської сільради, Херсонської області, позивач ОСОБА_2 , починаючи з 1977 року по 2001 рік працювала дояркою з вищезазначеному колгоспі та отримала заробітну плату, враховуючи відомостей трудової книжки в період з 1977 року по 1993 рік включно у загальному розмірі 77 831,27 карбованців. (а. с. 13-15).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 19.04.1985, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 28.08.1971, після якого відповідач набув прізвище « ОСОБА_5 » (а. с. 18).
Згідно з копією витягу актового запису про народження з Єдиного порталу державних послуг ДІЯ, вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_3 , актовий запис №2, матір`ю значиться ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_6 (а. с. 18-19).
За копією витягу актового запису про народження з Єдиного порталу державних послуг ДІЯ, вбачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_4 , актовий запис №6; матір`ю значиться ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_6 (а. с. 19-20).
За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 20.06.1985, актовий запис №22, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю значиться ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_6 (а. с. 20-21).
За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 04.10.1990, актовий запис №41, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю значиться ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_9 (а. с. 21).
Відповіддю відділення поліції №4 Криворізького районногоуправління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 08.09.2025 повідомлено про відсутність факту скоєння кримінального правопорушення.

Норми права, які застосував суд.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. 
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. 
Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. 
Тобто, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю».
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Разом з тим, суд може визнати особистою приватною власністю дружини,чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин (ч. 6 ст. 57 СКУ). 
Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені статтею 57 СК України, відповідно до пунктів 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Отже, попри відсутності рішення суду про встановлення для подружжя режиму окремого проживання (ч.1 ст.119 СКУ), законодавство дає право довести фактичне припинення шлюбних відносин. Для цього суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання, а позивачу необхідно надати докази, якими підтверджуєтьсянабуття майна в окремий період саме за рахунок особистих коштів (майна) одного з подружжя.
Закон України №7198 «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації» спрямований на забезпечення компенсації майна, яке пошкоджене та/або знищене з 24 лютого 2022 року. 
Отримати компенсацію згідно з Законом №7198 можуть фізичні особи – громадяни України які є: власниками пошкоджених та/або знищених об`єктів нерухомого майна; особами, які здійснили інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт та які не прийнято в експлуатацію; членами житлово-будівельних (житлових) кооперативів, які викупили квартиру, інше житлове приміщення кооперативу, але не оформили право власності на нього; або є спадкоємцями вказаних осіб.

Висновки суду.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1971 року. Спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний позивачем 17.12.1993 за договором купівлі-продажу, тобто у період шлюбу.
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 
1) час набуття такого майна; 
2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 
3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. 
Разом з тим, встановлені судом обставини повністю спростовують презумпцію спільності майна подружжя (ст. 60 СК України) на підставі положень ч. 6 ст. 57 СК України, з огляду на таке.
Письмовими доказами (витягами з актів цивільного стану про народження дітей) підтверджено, що з 1972 року сторони повністю припинили спільне проживання, не вели спільного господарства. Починаючи з 1973 року та 1988 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншими чоловіками, від яких народила чотирьох синів. Тобто на момент купівлі будинку у 1993 році (через 21 рік після припинення відносин з відповідачем) сімейні відносини між сторонами фактично не існували.
Відповідно до даних трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 безперервно працювала дояркою в колгоспі «Україна» з 1977 по 2001 рік. Її сукупний заробіток за цей період склав 77 831,27 карбованців. Вартість будинку за договором становила 4 500 карбованців. Таким чином, позивач мала особисті кошти для купівлі нерухомості, а відповідач жодної фінансової чи трудової участі в набутті цього майна не брав.
Враховуючи, що спірний житловий будинок був набутий ОСОБА_2 за час окремого проживання з відповідачем у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та виключно за її особисті кошти, отримані від самостійної праці, суд вважає за необхідне визнати це майно її особистою приватною власністю відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України.
Керуючись ст. 2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Задовольнити позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Нововоронцовська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, про визнання майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя. 
Визнати житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 30 кв. м, особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Реквізити сторін:
Представник позивача - ОСОБА_1 , адреса листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 .
Позивач – ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_8 .
Відповідач - ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: с. Осокорівка, Бериславський район, Херсонська область; РНОКПП невідомо.
Третя особа - Нововоронцовська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, місцезнаходження: вул. Мостова, 10, с-ще Нововоронцовка, Бериславський район, Херсонська область, 74200; ЄДРПОУ 44722382.

Суддя	В.М. Олійник