28.04.2026 
Справа № 482/640/26 
Номер провадження 3/482/259/2026 

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 квітня 2026 року місто Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Кічула В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючого РНОКПП, уродженця с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, військового капелана військової частини НОМЕР_1 , майора капеланської служби, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:
Майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою — військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді військового капелана військової частини НОМЕР_1 , діючи протиправно та всупереч інтересів служби, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 26, 100-1 — 100-4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, директив Міністерства оборони України і Головнокомандувача Збройних Сил України від 19.05.2024 року № Д-321/54/дск та від 20.05.2024 року № Д-321/55-дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2024 році», Розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України № 10440дск від 03.07.2024 року, у невстановлений час, але не пізніше 13.05.2025 року, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх обов`язків, перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав, що виразилося у прийнятті участі у засіданні комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби та зміни покарання більш м`яким, яке відбувалося у ДУ «Крижопільський ви правний центр (№113)» та оформлено протоколом № 15 від 20.05.2025 року, а також підписанні поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_2 і відправлені у складі команди військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2025 року № 2/754 а тим самим прийнявши ОСОБА_2 , як такого, який прибув до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби у спеціальному підрозділі військової частини НОМЕР_1 за відсутності такого підрозділу, що в подальшому призвело до відмови у прийнятті на військову службу за контрактом звільненого умовно-достроково від відбування покарання ОСОБА_2 , чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду письмову заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.
Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-14 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
-даними протоколу № 99-МП/2026 про вчинення адміністративного правопорушення від 14.03.2026 року, в якому ОСОБА_1 власноручно вказав, що правопорушення ним вчинено не умисно, скою вину визнав, просив суворо його не карати;
-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 27 від 27.01.2025 року, призначений на посаду військового капелана військової частини НОМЕР_1 ;
-функціональними обов`язками військового капелана військової частини НОМЕР_1 ;
-даними письмових пояснень ОСОБА_1 ;
-даними постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42025152410000185 від 14.11.2025 року, від 11.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення;
-даними витягу з ЄРДР № 42025152410000185 від 14.11.2025 року;
-даними ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 26.05.2025 року, якою ОСОБА_2 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, для проходження військової служби за контрактом;
-поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_2 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 від 03.06.2025 року;
-даними припису ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким рекомендовано сержанту ОСОБА_2 вибути до військової частини НОМЕР_1 ;
-даними письмової згоди військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2025 року про погодження кандидата для призову на військову службу за контрактом для проходження військової служби у спеціальному підрозділі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ;
-даними протоколу № 15 засідання комісії з розгляджу питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби та заміни покарання більш м`яким ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)», від 20.05.2025 року;
-даними наказу ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» № 54/ОД-25 від 11.03.2025 року, «Про затвердження складу комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби та заміни покарання більш м`яким, переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 58 КВК України до ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)»;
-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_3 ;
-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_1 ;
-іншими матеріалами справи.
Частиною 1 статті 172-14 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.
Частиною 2 статті 172-14 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України як у добровільному порядку (за контрактом), так і за призовом.
Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан, дію якого, Указами Президента України було продовжено, та який діє по теперішній час.
Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
У відповідності до ст.ст. 100-1 — 100-4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовий капелан у мирний і воєнний час відповідає за забезпечення задоволення духовно-релігійних потреб особового складу.
Військовий капелан зобов`язаний:
здійснювати забезпечення організації та проведення молитов, богослужінь, благословень, урочистих і поминальних заходів та інших релігійних обрядів і культів, пов`язаних із задоволенням духовно-релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;
сприяти розвитку особистісних та колективних моральних якостей особового складу;
популяризувати здоровий спосіб життя серед військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;
ознайомлювати військовослужбовців, працівників та членів їх сімей з основами релігійного вчення;
виховувати у військовослужбовців, працівників та членів їх сімей толерантне ставлення до людей з іншим світоглядом та релігійними переконаннями;
налагоджувати взаємодію з представниками релігійних організацій, які здійснюють діяльність у місцях дислокації військових частин, в інтересах задоволення духовно-релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;
брати участь у реабілітації особового складу, який потребує психологічної допомоги;
консультувати командування з релігійних питань.
Видача зброї та боєприпасів військовим капеланам забороняється.
Військові капелани не можуть бути залучені до чергувань, нарядів, проведення службових розслідувань та інших дій, несумісних з їхніми посадовими обов`язками та статусом священнослужителя.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарно статут Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Відповідно до ст. 3 Дисциплінарно статут Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом:
виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;
особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;
формування правової культури військовослужбовців;
забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, виховання культури ґендерної рівності та нетерпимості до будь-яких проявів дискримінації, в тому числі за ознакою статі, запобігання та протидії насильству за ознакою статі, сексуальним домаганням та правопорушенням проти статевої свободи та статевої недоторканості у військовому колективі;
умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;
зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;
підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;
своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;
чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарно статут Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;
бути пильним, зберігати державну таємницю;
додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;
виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, суд вважає доведеною.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Враховуючи особу винної, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000,00 грн.
Відповідно до положень п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 15, 33 - 35, 221, 252, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючого РНОКПП, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути на користь держави, рахунок № UA398999980313010106000014468, КОД отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, отримувач Миколаїв. ГУК/тг м. Нова Одеса/21081100, банк Казначейство України (ЕАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Кічула