Дата документу 09.06.2026 Справа № 332/3742/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №332/3742/24  Головуючий у 1-й інстанції: Погрібна О.М.
Провадження № 22-ц/807/1277/26  Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
09 червня 2026 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Кухаря С.В., Онищенка Е.А.,  Волчанової І.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2026 року, додаткове рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, стягнення пені, інфляційних витрат, 3% річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, стягнення пені, інфляційних витрат, 3% річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.08.2023 року ОСОБА_1 з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 009039/4605/0000318, а саме автомобіля: «Mersedes-Benz S 550», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Договір складається з Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року та Додатку № 1 до Сертифікату – Умови добровільного страхування наземного транспорту «Каско». 

14.11.2023 року о 19 годині 45 хвилин біля ЛЕП 121-122 по вул. Північне шосе в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме «Відбійник». Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1,13.1 ПДР. Обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року, схемі місця ДТП, поясненнях ОСОБА_1 .. Вказані обставини встановлені постановами Заводського районного суду міста Запоріжжя від 11.12.2023 року та 12 березня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення №332/7041/23. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає, що 14 листопада 2023 року наступив страховий випадок, який передбачений договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року та Додатку № 1 до Сертифікату – Умови добровільного страхування наземного транспорту «Каско». В подальшому, з метою отримання страхового відшкодування, на виконання умов Договору страхування, ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, Страховик відмовився від виконання своїх обов`язків, передбачених договором надавши позивачу відповідь, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» повідомило ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, стягнення пені, інфляційних витрат, 3 % річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 946942, 37 грн з яких: шкода заподіяна майну у розмірі 748450 грн; пеня – 13921, 17 грн; індекс інфляції – 15085,44 грн; 3% річних – 11442,06 грн, витрати на проведення транспортно- транспортного дослідження № УД-19/108-24/4892 – ІТ у розмірі -4543, 70 грн; витрати на транспортну-товарознавчу експертизу № 46 у розмірі -5000 грн, витрати на оренду автомобіля у розмірі -148500 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну майну у розмірі  680200,75 гривень, пеню у розмірі 9658,85 гривень, інфляційне збільшення у розмірі 15085,44 гривень, 3% річних у розмірі 7938,78 гривні, витрати на проведення транспортно-трасологічного дослідження у розмірі 4543 гривні 70 копійок, витрати на транспортну-товарознавчу експертизу у розмірі 5000 гривень, а всього 722427,52 гривень. 
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7223,95 гривень.

У березні 2026 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кальній Д.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що станом на день ухвалення рішення по справі, розмір судових витрат позивача становив 39000 гривень, з яких: дослідження наданих документів (договору "КАСКО", матеріалів, які були надані страховою компанію) 3000 гривень; дослідження законодавства з приводу відмови у виплаті страхового відшкодування 2000 гривень; підготовка і подача заяви для проведення експертного дослідження в Запорізькому НДЕКЦ МВС України, отримання і оплата квитанції за проведення дослідження 2000 гривень; забезпечення огляду транспортного засобу експертом, місця пригоди 2000 гривень; підготовка запиту і отримання відповіді в ТОВ "ЄВРО -5" - 1000 гривень; підготовка запиту і отримання відповіді в КП "ЦУІТ" -1000 гривень; підготовка претензії, формування додатків в страхову компанію, отримання відповіді - 2000 гривень; організація проведення транспортно товарознавчої експертизи 1000 гривень; підготовка позовної заяви з додатками 2000 гривень. На момент подання позову 16000 гривень. Участь у 1 судовому засіданні в суді першої інстанції 1000 гривень. Відбулося 17 засідань, на яких був задіяний представник позивача, на загальну суму 17000 гривень. Написання 6 клопотань та заяв по 1000 гривень за клопотання та заяву на загальну суму 6000 гривень. На підставі викладеного, просить ухвалити додаткове рішення у справі на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39000 грн.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2026 року заяву задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 29 753,10 грн. В задоволені решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду від 17 березня 2026 року, додатковим рішенням від 01 квітня 2026 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2026 року, додаткове рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі, стягнути з позивача на їх користь судові витрати.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що встановлення факту ДТП та вини водія не має наслідком безумовного визнання всього заявленого страхувальником обсягу пошкоджень страховим випадком, а надання недостовірних відомостей щодо таких пошкоджень є самостійною підставою для відмови у страховій виплаті. Позивачем було надано як доказ Висновок експертного дослідження Запорізького НДЕКЦ від 12.04.2024 року № ЕД-19/108-24/4892-IT (далі – Висновок №ЕД-19/108-24/4892-IT), який не є висновком експерта в розумінні процесуального закону. У рішенні відсутні мотиви, за якими суд визнав експертне дослідження більш переконливим, ніж висновок судового експерта, що свідчить про порушення вимог щодо вмотивованості судового рішення. При цьому слід звернути увагу на суперечливі та неповні пояснення експерта ОСОБА_3 , який під час допиту в суді не зміг надати чітке та послідовне пояснення щодо механізму виникнення всього комплексу пошкоджень транспортного засобу. Більше того, він прямо зазначив, що не виключає можливості існування окремих пошкоджень до моменту дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, не описана природа утворення трьох смуг подряпин при тому, що відбійник в вказаному місці має два ребра, експерт це пояснив тим, що можливо, такі подряпини вже були наявні до події. Вказані пояснення прямо суперечать твердженням позивача, який наполягав, що всі пошкодження були отримані виключно внаслідок ДТП 14.11.2023 року. Суд першої інстанції залишив цю суперечність поза увагою та безпідставно визнав доведеним причинно-наслідковий зв`язок між ДТП і всім обсягом заявлених пошкоджень. При цьому клопотань про проведення повторної/додаткової експертизи позивачем та його представником не заявлялося. При цьому, додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 01.04.2026 року є похідним від основного рішення у справі та ухвалене виключно з огляду на результат розгляду спору по суті. У разі скасування рішення суду першої інстанції додаткове рішення про розподіл судових витрат втрачає правову підставу для існування та не може зберігати самостійної дії. Відповідно, додаткове рішення підлягає скасуванню разом з основним незалежно від правильності визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Кальній Д.С. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування розмір суми страхового відшкодування має бути достатнім для здійснення робіт та заміни пошкоджених запчастин з метою фактичного відновлення пошкодженого транспортного засобу. Саме тому, невиплата страхового відшкодування Страховиком, на який Страхувальнику було завдано збитків, нівелює інститут добровільного страхування за умовами КАСКО та суперечить меті добровільного страхування як такого, оскільки Страхувальник втрачає можливість одержати те, на що він розраховував при укладенні такого Договору та у випадку виникнення страхового випадку з забезпеченим транспортним засобом. Страховиком було отримано Висновок судового експерта № 000654/01 від 12.01.2024 за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин і механізму ДТП та транспортної трасології, яке було проведено експертом Драган Віктором Миколайовичем. З досліджених доказів, судом встановлено, що пошкодження транспортного засобу і настання страхового випадку було при тих обставинах, які вказані позивачем у позовній заяві та заяві про страхове відшкодування. 
Суд бере за основу висновок транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданого власнику КТЗ № 46 від 06.06.2024 року, виходячи з ринкової вартості автомобіля на момент страхового випадку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCEDES BENZ S 550, реєстраційний номер НОМЕР_3 у результаті пошкодження останнього у результаті ДТП 14.11.2023 складає 749738,90 грн. Оскільки позивачем було сплачено тільки один страховий платіж із чотирьох у розмірі 21502,00 грн. (п. 12 Сертифікату), несплаченими залишилися три платежі у загальному розмірі 64507,00 грн, а тому відшкодуванню підлягає сума за вирахуванням 64507 гривень, тобто 683943,00 гривень (748450 – 64507 = 683943,00), а також за вирахуванням франшизи 3742,25 грн. (748450 х 0,5 % від страхової суми – п.9.2 Договору = 3742,25), а саме 680200,75 грн. (683943,00 - 3742,25). Кількість днів прострочення зобов`язання з 04.02.2024 року по 24.06.2024 року становить 142 дні, тому сума пені становить 9658, 85 грн. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, суд прийшов до висновку, що на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати у розмірі 15085, 44 грн, 3% річних у розмірі 7938, 78 грн, витрати на проведення транспортно-трасологічного дослідження у розмірі 4543, 70 грн, витрати на транспортну-товарознавчу експертизу у розмірі 5000 грн, а всього у розмірі 722427, 52 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 29753,10 грн, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем наданих йому адвокатом таких витрат та пропорційному задоволених позовних вимог (76,29 % від 39000 грн).

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 22.08.2023 року між ОСОБА_1 з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 009039/4605/0000318, а саме автомобіля: «Mersedes-Benz S 550», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Договір складається з Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року та Додатку № 1 до Сертифікату – Умови добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» (т.1 а.с.23-24).

Предметом вказаного Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням, зазначеним у п 7.1. Договору. Страховими ризиками за Договором може бути, в тому числі дорожньо-транспортна пригода. Страхова сума за Договором ТЗ та ДО складає 1346 000 гривень 00 копійок. 

Відповідно до п.15 вказаного Договору (Сертифікату), п.8 Умов страховик шляхом виплати страхового відшкодування відповідно до умов та зобов`язань за Договором в межах ліміту відшкодування компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та пов`язані з втратою застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання або з відновлювальним ремонтом такого транспортного засобу та/або додаткового обладнання шляхом готівкового або безготівкового переказу коштів за вибором Страхувальника, або на рахунок СТО.

Згідно з п. 8.7 Договору рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком протягом 10 робочих днів із дня надання всіх необхідних документів.

Згідно з п. 8.8 Договору страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів.

Згідно з п. 4.3 Договору, страхове відшкодування не виплачується, якщо обсяг і характер пошкоджень не відповідають причинам і обставинам Страхового випадку, за якими проводиться врегулювання збитку, в тому числі якщо згідно з висновком (звітом автотехнічного, трасологічного дослідження тощо) компетентного спеціаліста, експертним дослідженням буде встановлено, що заявлені Страхувальником пошкодження ТЗ та/або їх частина з технічної точки зору не могли виникнути за заявлених обставин (наприклад, неможливість виникнення пошкоджень при знаходженні ТЗ у нерухомому стані, неможливість виникнення пошкоджень при зіткненні з визначеним Страхувальником об`єктом тощо). При цьому надання Страхувальником (Водієм ТЗ або іншою уповноваженою Страхувальником особою) таких відомостей прирівнюється до надання неправдивої інформації щодо факту та/або обставин випадку.

Відповідно до п. 11.2.7. Договору страховик має право – відкласти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування у випадку: 
а) необхідності проведення додаткової перевірки причин, обставин Страхового випадку, розміру заподіяного збитку та (або) якщо документів, отриманих від Страхувальника недостатньо для прийняття рішення по випадку, що має ознаки страхового до 60 (шістдесяти) календарних днів. 

14.11.2023 року о 19 годині 45 хвилин біля ЛЕП 121-122 по вул. Північне шосе в м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме «Відбійник».

Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1,13.1 ПДР. Обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року, схемі місця ДТП, поясненнях ОСОБА_1 . 

Вказані обставини встановлені постановами Заводського районного суду міста Запоріжжя від 11.12.2023 року та 12.03.2024 року по справі про адміністративне правопорушення №332/7041/23. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (т.1 а.с.42-43).

На виконання умов Договору страхування, ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.46-47). 

Відповідно до листа Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» № 14592498205 від 01.02.2024 року, страховик відмовився від виконання своїх обов`язків, передбачених договором, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» повідомило ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.9.1.3 умов Договору та пункт 3 ст.26 Закону України «Про страхування» нібито Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку (т.1 а.с.44-45).

Відмовляючи позивачу у виплаті відповідач зазначив, що відповідно до наданих пояснень, 14.11.2023 року, в 19.57 у м. Запоріжжя траса Нова дорога, у напрямку з Чорної гори, позивач втратив керування на слизькій (мокрій) дорозі та зіштовхнувся з правим, а потім лівим відбійником. 

Відповідно до п. 11.2.6. умов Договору та ст. 25 Закону, у разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. 

Страховою компанією «УНІКА» було направлено запит до ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», про необхідність проведення інженерно-транспортного дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень щодо пригоди та отримання заявлених пошкоджень автомобілями. Виконання даного автотехнічного і транспортно-трасологічного дослідження доручено судовому експерту ОСОБА_4 , який має вищу технічну та юридичну освіти, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1. «Дослідження обставин ДТП» (Свідоцтво №1838 від 21.09.23), 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» (Свідоцтво №1838 від 21.09.23) та стаж експертної роботи з 1999 року. 

На вирішення експерту було поставлено наступні запитання: 
1. Чи можливе отримання всього комплексу пошкоджень транспортного засобу Mercedes-Benz S 550, д/н НОМЕР_3 заявленого до Страховика від 14.11.2023 року за обставин, зазначених в поясненнях водія і зафіксованих в матеріалах справи? 
2. Чи можливо встановити внаслідок чого було отримано комплекс пошкоджень ТЗ, заявленого Страхувальником/водієм до Страхової компанії? 

Страховиком було отримано Висновок судового експерта № 000654/01 від 12.01.2024 за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин і механізму ДТП та транспортної трасології, згідно якого встановлено наступне: 
«По питанню № 1. В ході транспорно-трасологічного дослідження було встановлено, що характер, розташування, міра виразності слідів з ушкодженнями основних пошкоджень правої і лівої бічних частин та лівого переднього автомобіля Mercedes, з урахуванням обставин даної дорожньо-транспортної події, не дозволяють віднести їх виникнення до процесу безпосередньої взаємної контактної взаємодії з відбійним брусом - основні пошкодження автомобіля Mercedes-Benz S 550, д/н НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , (правої і лівої бічної частин та переднього лівого колеса, які детально описані в дослідницькій частині висновку експерта) не могли утворитись від контактування з відбійними брусами, які встановлені у м. Запоріжжі на проїзній частині дороги нового Північного шосе, в місцях контакту з ними, які відповідають координатам їх глобального позиціонування: -47.8770542; 35.1471325, що вказані у схемі місця ДТП від 14.11.2023; -47; 52; 48.220000000001164; 35; 9; 48.2899999999 93576, що встановлені під час огляду місця пригоди 18.12.2023 і які відповідають розташуванню опори ЛЕП №121, що обрана за нерухомий орієнтир у схемі місця ДТП від 14.11.2023. у вказаних місцях від контакту з бордюром, що розташований за правою межею проїзної частини дороги і висота, яка становить 0.15…0.16 м. могли утворитись, лише, пошкодження правих коліс автомобіля Mercedes-Benz S 550, н.р НОМЕР_3 . 
По питанню № 2. В ході транспорно-трасологічного дослідження було встановлено, що комплекс пошкоджень автомобіля Mercedes-Benz S 550, д/н НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , а саме: пошкодження правої бічної поверхні кузову автомобіля; дисків правих коліс; лівої бічної поверхні кузова автомобіля; диску переднього лівого колеса, які детально описані в дослідницькій частині висновку експерта носять ознаки аварійного характеру і утворились вони внаслідок впливу на них слідоутворюючих, деформуючих та руйнуючих зусиль».

Відповідно до пункту 11.3.6. умов Договору страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

В подальшому представник позивача 06.03.2024 року звернувся до Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України із заявою про проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Транспортно-трасологічні дослідження».

З метою повного і всебічного дослідження обставин справи експерту (спеціалісту) Науменко Владиславу Вікторовичу, який є завідувачем сектору автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для безпосереднього огляду та дослідження пошкоджень надано транспортний засіб «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також забезпечено виїзд на місце пригоди на вул.Північне шосе м Запоріжжя в район ЛЕП 120-122. 

Згідно з висновком експертного дослідження від 12.04.2024 року №ЕД-19/108-24/4892-ІТ, пошкодження на автомобілі «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 характерні для контакту спочатку переднього правого колеса, заднього правого колеса, передньої правої блок – фари та правої бічної частини автомобіля з бордюрним каменем та металевим огородженням, які розташовані праворуч по напрямку руху автомобіля та потім переднього лівого колеса, передньої лівої блок – фари та лівої бокової частини автомобіля з металевим огородженням, яке розташоване ліворуч по напрямку руху автомобіля та біля ЛЕП АДРЕСА_1 та відповідають обставинам, описаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року та схемі місця ДТП, яка сталась 14.11.2023 року в м. Запоріжжя вул. Північне шосе (т.1 а.с.50-59).

Вартість зазначеного дослідження становить 4543, 70 грн (т.1 а.с. 49).

Представником позивача було надано запит Директору КП «ЦУІТ» з метою отримання інформації про фіксацію автомобіля «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Запоріжжя за 14.11.2023 року камерами відеоспостереження, які розташовані в м.Запоріжжя (т.1 а.с.63-64).

Відповідно до отриманої відповіді – фотографій з камер спостереження - на автомобілі «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 в зазначений день будь-яких пошкоджень не зафіксовано (т.1 а.с.65).

Також, представником позивача було надано запит керівнику ТОВ «ЄВРО-5» з метою отримання відеозапису з камери спостереження на АЗС ТОВ «ЄВРО-5» де я 14.11.2023 року в період часу з 18 годині 48 хвилин по 18 годину 52 хвилини здійснював заправку свого автомобіля «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 – пошкодження на автомобілі відсутні (т.1 а.с.60-62). 

23 квітня 2024 року в інтересах ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УНІКА» було направлено претензію про виплату страхового відшкодування. До вказаної претензії також було долучено експертне дослідження, відповіді з КП «ЦУІТ», ТОВ «ЄВРО -5», але знову було отримано відмову (т.1 а.с.66-70).

З метою встановлення розміру спричиненої шкоди ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Шахова Олега Володимировича для проведення транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, заподіяного власнику КТЗ (т.1 а.с.71).

Під час огляду транспортного засобу 29.05.2024 року експертом Шаховим О.В. був присутній представник страхової компанії - ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданого власнику КТЗ № 46 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «MERCEDES BENZ S 550» реєстраційний номер НОМЕР_3 у результаті пошкодження останнього при ДТП 14.11.2023 року становить 749 738 гривень 90 копійок (т.1 а.с.73-87).
Вартість зазначеної експертизи становить 5000 грн (т.1 а.с.88).

ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_6 , який має право проводити технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів з метою реальної оцінки відновлювального ремонту автомобіля « MERCEDES BENZ S 550» реєстраційний номер НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14 листопада 2023 року. Відповідно до наданого рахунку – фактури № 1388 від 11 червня 2024 року відновлюваний ремонт автомобіля становить 748450 гривень (т.1 а.с.88).

Причиною виникнення спору у цій справі стала відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування. 

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає що порушення позивачем пункту 4.3. Договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка», а саме в частині невідповідності пошкоджень транспортного засобу причинам і обставинам Страхового випадку – є самостійною підставою для відмови у виплаті всієї суми страхового відшкодування. 

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог апеляційної скарги, наведених скаржником і які стали підставою для відкриття апеляційного провадження. При цьому, самим скаржником в апеляційній скарзі, з огляду на принцип диспозитивності, визначаються підстава, вимоги та межі апеляційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для скасування судового рішення, покладається на скаржника.

Стаття 143 ЦПК України визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства та встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду у цій справі, позивач посилався на незаконність відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки той вчинив усі необхідні дії щодо підтвердження факту настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Згідно зі статтею 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2-3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний6 протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Таким чином, призначення страхування – це страховий захист страхувальника, матеріальна складова якого проявляється в разі настання страхового випадку.

Пунктом 59 частини першої статті 1 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 50 частини першої статті 1 Закону України "Про страхування" страхова виплата (страхове відшкодування) - це грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Згідно зі статтею 102 Закону України "Про страхування":
- договором страхування визначається перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку), а також форма, спосіб та порядок подання таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України (частина перша);
- обов`язок підтвердження факту настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування, покладається на страхувальника або іншу особу, визначену договором страхування (частина друга);
- у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта; (частина третя);
- у разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (частина четверта).

Відповідно до частини другої статті 104 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, вчинених у стані крайньої необхідності або необхідної оборони, або випадків, визначених законом чи міжнародними звичаями;
2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвело до настання страхового випадку;
3) подання страхувальником неправдивих відомостей про об`єкт страхування, обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, або про факт настання страхового випадку;
4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх заподіяла. Якщо збиток відшкодований частково, страхова виплата здійснюється з вирахуванням суми, отриманої від зазначеної особи як відшкодування збитків;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником (особою, визначеною у договорі страхування або законодавством) про настання страхового випадку без поважних причин або невиконання інших обов`язків, визначених договором страхування або законодавством, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт, причини та обставини настання страхового випадку або розмір заподіяної шкоди (збитків);
6) наявність обставин, які є винятками із страхових випадків та обмеженнями страхування, передбаченими договором страхування;
7) наявність інших підстав, встановлених законодавством, у тому числі для договорів страхування, обов`язковість укладення яких визначена законом.

Умовами договору страхування можуть передбачатися також інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить законодавству (частина третя статті 104 Закону України "Про страхування").

Позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив сплатити страхове відшкодування згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту. Разом з тим, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування посилаючись на порушення позивачем умов Договору.

Суд першої інстанції у цій справі задовольнив позов з підстав того, що страховий випадок відбувся в рамках дії договору добровільного страхування, а тому позивач, як Страхувальник, має отримати страхове відшкодування у достатньому розмірі для відновлення пошкодженого транспортного засобу що відповідає меті інституту добровільного страхування.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Встановлюючи факт настання страхового випадку, апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься висновок судового експерта № 000654/01 від 12.01.2024 наданий Страховиком в якому зазначено: «По питанню № 1. В ході транспорно-трасологічного дослідження було встановлено, що характер, розташування, міра виразності слідів з ушкодженнями основних пошкоджень правої і лівої бічних частин та лівого переднього автомобіля Mercedes, з урахуванням обставин даної дорожньо-транспортної події, не дозволяють віднести їх виникнення до процесу безпосередньої взаємної контактної взаємодії з відбійним брусом - основні пошкодження автомобіля Mercedes-Benz S 550, д/н НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , (правої і лівої бічної частин та переднього лівого колеса, які детально описані в дослідницькій частині висновку експерта) не могли утворитись від контактування з відбійними брусами, які встановлені у м. Запоріжжі на проїзній частині дороги нового Північного шосе, в місцях контакту з ними, які відповідають координатам їх глобального позиціонування: -47.8770542; 35.1471325, що вказані у схемі місця ДТП від 14.11.2023; -47; 52; 48.220000000001164; 35; 9; 48.2899999999 93576, що встановлені під час огляду місця пригоди 18.12.2023 і які відповідають розташуванню опори ЛЕП №121, що обрана за нерухомий орієнтир у схемі місця ДТП від 14.11.2023. у вказаних місцях від контакту з бордюром, що розташований за правою межею проїзної частини дороги і висота, яка становить 0.15…0.16 м. могли утворитись, лише, пошкодження правих коліс автомобіля Mercedes-Benz S 550, н.р НОМЕР_3 . 

Колегія суддів зазначає, що у розгляді заявленого позову до обов`язку суду входить перевірка обставин наявності права на отримання страхового відшкодування саме позивачем та вказує, що при настанні страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а порушення умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому випадку, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 12 червня 2025 року у справі 903/871/24.

Тобто ні позивачем ні відповідачем у даній справі не заперечується факт настання страхового випадку, хоча відповідно до висновку експерта від 12.01.2024 року і зазначається, що не весь перелік вказаних пошкоджень могли утворитись за даних обставин, натомість експерт в цьому висновку згоден в тому, що принаймні частина пошкоджень сталася саме у наслідок ДТП 14.11.2023 року в якому автомобіль отримав механічні ушкодження.

Колегія суддів наголошує, що до предмету доказування в контексті спірних правовідносин та встановлених умов Договору входять обставини наявності причинно-наслідкового зв`язку між подією (страховим випадком) та дією, яка не відповідала умовам Договору, саме на Страховика покладається обов`язок доводити такі обставини.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що Страхувальник умисно не дотримувався договору, в ході судового розгляду також не встановлено обставин, які б за умовами укладеного договору страхування звільняли страхувальника від виплати страхового відшкодування.

За таких обставин, повна відмова у виплаті страхового відшкодування за встановленого факту настання страхового випадку неможлива в обставинах даної справи.

Водночас згідно з висновком експертного дослідження від 12.04.2024 року №ЕД-19/108-24/4892-ІТ зазначено, що пошкодження на автомобілі «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 характерні для контакту спочатку переднього правого колеса, заднього правого колеса, передньої правої блок – фари та правої бічної частини автомобіля з бордюрним каменем та металевим огородженням, які розташовані праворуч по напрямку руху автомобіля та потім переднього лівого колеса, передньої лівої блок – фари та лівої бокової частини автомобіля з металевим огородженням, яке розташоване ліворуч по напрямку руху автомобіля та біля ЛЕП АДРЕСА_1 та відповідають обставинам, описаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року та схемі місця ДТП, яка сталась 14.11.2023 року в м. Запоріжжя вул. Північне шосе (т.1 а.с.50-59).

Допитаний в судовому засіданні експерт Науменко В.В. надав пояснення, що хоча він надав експертне дослідження, але висновки, які він зробив у ньому ніяким чином не відрізнялись би навіть у випадку, якщо він надавав експертний висновок, адже він проводив повне дослідження усіх наявних у нього матеріалів. Також експерт пояснив, що оглядав автомобіль та місце пригоди у присутності позивача по справі. Вказав, що колеса на автомобілі під час його огляду ним були накачані до нормативного тиску. Ще експерт звернув увагу, що на висновки експерта та виміри можуть вплинути спущені колеса, якщо виміри проводять від опорної поверхні.. Підтвердив, що висновки його дослідження повністю підтверджують ті обставини пригоди, які були встановлені співробітниками поліції при огляді місця пригоди, складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , рішенню Заводського районного суду м. Запоріжжя про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_7 пояснив, що оформлює матеріали, що стосується ДТП по 3-4 рази за зміну. Також зазначив, що повністю зафіксував ДТП за участю позивача та вказав усі необхідні дані у схемі, крім того усі дії були зафіксовані на бодікамери. Також він пояснив, що колеса автомобіля були пошкоджені і самостійно рухатись він не міг, а з місця пригоди автомобіль було евакуйовано на евакуаторі.

Допитана в судовому засіданні поліцейська ОСОБА_8 надала аналогічні пояснення з ОСОБА_7 . 

Окрім того в судовому засіданні була досліджена фототаблиця пошкоджень автомобіля марки «МЕRCEDES BENZ S 550» реєстраційний номер НОМЕР_3 , місця пригоди після дорожньо-транспортної пригоди, на якій було зафіксовано пошкодження транспортного засобу на місці пригоди, його розташування, пошкодження на бордюрному камені справа по напрямку руху автомобіля, пошкодження відбійника справа та зліва в напрямку руху автомобіля, розташування осипу скла, фарби на місці пригоди, нашарування фарби автомобіля на відбійниках в місці контакту з автомобілем.

Також, представником позивача було надано запит Директору КП «ЦУІТ» з метою отримання інформації про фіксацію автомобіля «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Запоріжжя за 14.11.2023 року камерами відеоспостереження, які розташовані в м.Запоріжжя (т.1 а.с.63-64).

Відповідно до отриманої відповіді – фотографій з камер спостереження - на автомобілі «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 в зазначений день будь-яких пошкоджень не зафіксовано (т.1 а.с.65).

Представником позивача було надано запит керівнику ТОВ «ЄВРО-5» з метою отримання відеозапису з камери спостереження на АЗС ТОВ «ЄВРО-5» де я 14.11.2023 року в період часу з 18 годині 48 хвилин по 18 годину 52 хвилини здійснював заправку свого автомобіля «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_1 – пошкодження на автомобілі відсутні (т.1 а.с.60-62).

Судом першої інстанції досліджені фотознімки з камер зовнішнього спостереження де автомобіль позивача в зазначений день переміщувався по м. Запоріжжю без будь-яких пошкоджень, а також відеозапис з АЕС де позивач заправляв свій автомобіль за незначний проміжок часу до ДТП і автомобіль був без пошкоджень.

Вищезазначені докази, які були дослідженні судом першої інстанції, яким дана належна правова оцінка, в тому й числі вказана фототаблиця підтверджує в сукупності, що пошкодження транспортного засобу і настання страхового випадку було при тих обставинах, які вказані позивачем у позовній заяві та заяві про страхове відшкодування.

Таким чином, обсяг пошкоджень відповідає причинам та обставинам страхового випадку, за яким проводиться врегулювання збитку.

Щодо розміру страхового відшкодування, відповідач на власний розсуд не надав доказів на спростування визначеного позивачем розрахунку.

Відповідно до п. 8.6 Договору, якщо при настанні страхового випадку зазнають пошкоджень деталі, вузли та/або агрегати ТЗ, які на момент укладання договору, або на момент настання страхового випадку вже мали пошкодження, описані в акті огляду ТЗ, Страховик не відшкодовує витрати на усунення вказаних пошкоджень, крім випадків, коли попередні пошкодження вимагали виключно відновлення лакофарбового покриття, а в результаті Страхового випадку деталь потребує ремонту чи заміни. Якщо вказані пошкодження потребували заміни пошкоджених деталей, вузлів та/або агрегатів, Страховик взагалі не відшкодовує витрат на ремонт зазначених деталей, вузлів та/або агрегатів ТЗ.

Тобто у даному випадку, Страховик мав можливість оспорити проведену позивачем оцінку розміру відшкодування та надати докази наявності певних пошкоджень заявлених у висновку експерта до настання страхового випадку у разі їх наявності. Зокрема до укладання договору страхування, про що мало бути зазначено в акті огляду при укладенні вищезгаданого договору добровільного страхування, натомість вказаний акт відсутній в матеріалах справи.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 680200, 75 грн, оскільки цей розмір шкоди підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Відповідно до п. 12.3 Договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені в розмірі 0.015 від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так як відповідач прострочив виконання свого обов`язку з приводу сплати страхового відшкодування з відповідача судом першої інстанції було правомірно стягнуто штрафні санкції.

З огляду на юридичну природу сторін, як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тому судом правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційне збільшення у сумі 15085, 44 грн ( в межах позовних вимог), та 3% річних, що становить 7938, 78 грн.

Оскільки позивачем підтверджено сплата витрат на проведення транспортно-трасологічного дослідження у розмірі 4543, 70 грн, витрати на транспортну-товарознавчу експертизу у розмірі 5000 грн, тому зазначені суми також правомірно стягнуті з відповідача на користь позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення інших судів у подібних правовідносинах, зокрема на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2023 року по справі № 450/3470/21, в якій суд апеляційної інстанції відмовив позивачу у задоволенні позову з підстав надання страховику недостовірної інформації щодо предмету договору/обставин випадку, не заслуговують на увагу, оскільки апелянт хоча і вірно зазначає, що Верховним Судом ухвалою від 08 серпня 2023 року у відкритті касаційного провадження було відмовлено, натомість відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.
Висновки суду першої інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин та наданої правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилається заявник у апеляційній скарзі. 
Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19(910/13492/21)).
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спір6них правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Наведені та інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на законність судового рішення не впливають.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Щодо оскарження додаткового рішення суду про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. 

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України зміні підлягає розподіл судових витрат.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що доводами апеляційної скарги в частині скасування додаткового рішення є та обставина, що додаткове рішення є похідним від основного рішення у справі, а тому у випадку скасування основного рішення – додаткове втрачає самосійну дію незалежно від правильності визначення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що заперечень відносно розміру витрат які були понесені позивачем на правничу допомоги у суді першої інстанції – відсутні, а тому додаткове рішення слід також залишити без змін.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» – залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2026 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2026 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 10 червня 2026 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Онищенко Е.А. 	Кухар С.В.