ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 687/391/25
Провадження № 22-ц/820/735/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Плінська І.П.,
з участю представників сторін, третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, Чемеровецька селищна рада, Кам`янець-Подільська районна військова адміністрація Хмельницької області про визнання недійсними і скасування свідоцтва про право на спадщину, свідоцтва про право власності, припинення права власності, скасування запису про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки, внесення відомостей про земельну ділянку в Державний земельний кадастр та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської районної військової адміністрації Хмельницької області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Чемеровецька селищна рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про визнання недійсними і скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області в складі судді Борсука В.О. від 22 січня 2026 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 13 грудня 2009 року він набув право власності на земельну ділянку площею 2,4668 га з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027, що розташована на території Вишнівчицької сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ЯГ № 759234, виданим на підставі розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 5 травня 2008 року № 213/2008-р.
Зазначена земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і була закріплена за ним в рахунок земельної частки (паю) № НОМЕР_1 відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) ХМ № 0372849.
Однак, як стало відомо з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на адвокатський запит від 19 березня 2025 року, 21 серпня 2014 року на підставі розпорядження Чемеровецької РДА від 15 вересня 2008 року № 421 та технічної документації на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 зареєстровано право власності ОСОБА_3 . Згодом, 22 жовтня 2015 року, право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за громадянкою ОСОБА_2 , яка набула право власності на вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2015 року після смерті ОСОБА_3 . 
Реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 , а згодом за ОСОБА_2 вважає незаконною, оскільки вже з 13 грудня 2009 року позивач був власником цієї земельної ділянки, що підтверджується державним актом ЯГ № 759234 від 13.12.2009 року.
Відсутність відомостей про право власності позивача на земельну ділянку у Державному земельному кадастрі спричинена тим, що централізоване перенесення даних з Державного реєстру земель не відбулося, а позивач не подавав відповідної заяви. Відсутність таких відомостей не скасовує права власності позивача, оскільки державний акт є чинним правовстановлюючим документом.
Тому позивач просив: 
- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі №1556 від 22.10.2015 року на ім`я ОСОБА_2 державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявським О.В. на земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 площею 2,4668 га; 
- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексом 26053667, видане реєстраційною службою Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області 27.08.2014 року на земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 площею 2,4668 га; 
- скасувати та припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 площею 2,4668 га;
  - скасувати запис про реєстрацію права власності ОСОБА_3 від 27.08.2014 року на земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027, 
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 в Державному земельному кадастрі;
- зобов`язати внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 на підставі державного акта на право власності на землю ЯГ № 759234, виданого ОСОБА_1 .

12.06.2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської районної військової адміністрації Хмельницької області про визнання недійсним і скасування розпорядження голови Чемеровецької РДА, державного акта на право власності на земельну ділянку. Посилалася на те, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.2015 року в порядку спадкування після ОСОБА_3 набула у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 площею 2,4668 га. Вказана земельна ділянка розпорядженням голови Чемеровецької райдержадміністрації № 421/2008-р від 15.09.2008 року «Про виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)» була виділена в натурі (на місцевості) та передана у власність ОСОБА_3 в рахунок земельної частки (паю), право на який посвідчено сертифікатом ХМ № 0372582, яка згідно затвердженого проекту землеустрою рахується під № 602 площею 2,47 га.
Першочергово право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ХМ №0372582 належало чоловіку ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і право на цю земельну частку пай розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах перейшло в порядку спадкування за законом до його дружини ОСОБА_3 , що посвідчено виданим на її ім`я свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.08.2008 року. В подальшому в рахунок цього паю була виділена в натурі (на місцевості) та сформована земельна ділянка з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 на підставі технічної документації із землеустрою з подальшим оформленням права власності на цю земельну ділянку.
Отже, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 ОСОБА_3 та в подальшому ОСОБА_2 було оформлено та набуто відповідно до встановленої законом (в редакції на час виникнення правовідносин) процедури, та здійснено всі передбачені законодавством дії для проведення державної реєстрації як в Державному земельному кадастрі, так і в Державному реєстрі речових прав.
При цьому за протоколом розподілу земельних ділянок згідно з проектом землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) із земель колишнього колгоспу ім. Леніна с. Вишнівчик Чемеровецького району від 08.08.2006 року, який затверджено розпорядженням Чемеровецької райдержадміністрації № 600/06-р від 08.11.2006 року, за ОСОБА_1 закріплено земельну ділянку № НОМЕР_2 , спірна земельна ділянка № НОМЕР_1 за ним не закріплювалася, а отже, не могла йому передаватися.
Прийняття розпорядження Чемеровецької РДА №213/2008-р від 05.05.2008 року в частині виділення земельної ділянки № НОМЕР_1 в натурі ОСОБА_1 порушує право позивачки.
За наведеного, позивачка просила визнати недійсним та скасувати розпорядження Чемеровецької райдержадміністрації №213/2008-р від 05.05.2008 року в частині виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 площею 2,47 га під № НОМЕР_1 із земель КСП «ім. Леніна» с. Вишнівчик в рахунок сертифікату серії НОМЕР_3 ; визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної на земельну ділянку серії ЯГ №759234 від 13 грудня 2009 року виданого ОСОБА_1 , та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010976300180, на земельну ділянку площею 2,4668 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Чемеровецької райдержадміністрації № 213/2008-р від 05 травня 2008 року «Про виділення земельних ділянок (в натурі) на місцевості» в частині виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 площею 2,47 га під № НОМЕР_1 із земель КСП «ім. Леніна» с. Вишнівчик в рахунок сертифікату серії НОМЕР_3 .
Визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 759234 від 13 грудня 2009 року виданого ОСОБА_1 , та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010976300180, на земельну ділянку площею 2,4668 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 6056 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Стягнуто з Кам`янець-Подільської районної військової адміністрації Хмельницької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального права та задовольнити його позов, в зустрічному позові - відмовити. На думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки поданим доказам, неповно з`ясував обставини справи, і не врахував, що право власності на спірну земельну ділянку 6825281200:05:001:0027 в нього виникло 13 грудня 2009 року згідно державного акта ЯГ № 759234 на підставі розпорядження Чемеровецької РДА № 213/2008-р від 05.05.2008 року. Спірна земельна ділянка № 602 не закріплювалася за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, не міг брати участь в розподілі земельних ділянок на загальних зборах землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) 08.08.2006 року. Спадкоємець ОСОБА_4 . ОСОБА_3 оформила спадщину 21 серпня 2008 року, але зареєструвала право на спірну земельну ділянку у 2014 році, після набуття ОСОБА_1 права власності. Заява відповідача не наводить доказів оформлення спадщини до розподілу 2006 року, тому закріплення за померлим земельної ділянки це технічна помилка, або порушення процедури. Суд визнав недійсним розпорядження голови Чемеровецької райдержадміністрації №213/2008-р від 05.05.2008 року в частині відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , але не мотивував, у чому полягає незаконність цього розпорядження. Суд застосував неефективний спосіб захисту для зустрічного позову, що порушує принцип процесуальної економії та ст. 5 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін. Вказуючи на пріоритет державного акту, апелянт не врахував норми ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), за якою він має право на ту ділянку, яка в порядку розподілу земель закріплена за ним, тобто, на ділянку № НОМЕР_2 . При цьому спірна ділянка № НОМЕР_1 була закріплена за ОСОБА_4 . Розпорядження Чемеровецької РДА №213/2008-р від травня 2008 року про виділення в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 суперечило вже здійсненому розподілу паїв. 

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Представники відповідача, третьої особи просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід частково скасувати.

Так, встановлено, що розпорядженням Чемеровецької РДА Хмельницької області від 05.05.2008 року №213/2008-р «Про виділення земельних ділянок (в натурі) на місцевості» ОСОБА_1 , жителю с.Завадівка, відповідно до затверджених проектів із землеустрою щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) із земель колишніх КПС виділено земельну ділянку площею 2,47 га, номер ділянки 602, сертифікат про право на земельну частку (пай) ХМ №0372849.
На підставі розпорядження Чемеровецької РДА від 05.05.2008 року №213/2008-р ОСОБА_1 видано державний акт ЯГ №759234 від 13.12.2009 року, згідно з яким він є власником земельної ділянки площею 2,4668 га, кадастровий номер 6825281200:05:001:0027 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.
08.11.2006 року відбулися загальні збори власників часток (паїв) на яких здійснено розподіл земельних ділянок із земель колишнього колгоспу ім. Леніна с. Вишнівчик.
Розпорядженням Чемеровецької РДА №600/06-р від 08.11.2006 року затверджено протокол загальних зборів власників земельних часток (паїв) колишнього колгоспу ім. Леніна с. Вишнівчик Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району від 08.08.2006 року і протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою.
Згідно з додатком до розпорядження Чемеровецької РДА № 600/06-р від 08.11.2006 року, ОСОБА_1 розподілено земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 1,67 га, серія та номер сертифікату ХМ №0372849. 
Згідно списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Леніна с. Вишнівчик ОСОБА_4 також набув право на земельну частку (пай) та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Леніна с. Вишнівчик ХМ №0372582.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2008 року ОСОБА_3 , його дружина, набула у власність в порядку спадкування право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 , посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Леніна с. Вишнівчик ХМ №0372582.
Згідно розпорядження голови Чемеровецької райдержадміністрації № 421/2008-р від 15 вересня 2008 року «Про виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)» ОСОБА_3 виділено в рахунок земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом серії ХМ № 0372582, земельну ділянку площею 2,47 га, яка згідно затвердженого проекту землеустрою рахується під № 602.
21 серпня 2014 року на підставі розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 15 вересня 2008 року № 421 та технічної документації земельна ділянка з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 зареєстрована в Державному земельному кадастрі.
27.08.2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 набула у власність після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027, площею 2,4668 га, що знаходиться на території Вишнівської сільської ради, Чемеровецького району Хмельницької області.
22 жовтня 2015 року, право власності на дану земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно протоколу фіксування результатів розподілу земельних ділянок згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ОСОБА_1 розподілено земельну ділянку № НОМЕР_2 , тож йому безпідставно передана у власність ділянка АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 без достатньої правової підстави набув право власності на цю ділянку і безпідставно володіє земельною ділянкою ОСОБА_2 , оскільки право на земельну частку (пай) згідно сертифікату ХМ №0372582 першочергово належало ОСОБА_4 . 
Проте з цими висновками суду не можна погодитися, зважаючи на таке. 

Відповідно до ст.14 Конституції України, ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі – Закон № 899-15) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,  право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, свідоцтво про право на спадщину (ст. 2 Закону № 899-15).
Згідно пункту 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до ст.3 Закону № 899-15 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
За змістом ст. 5 Закону № 899-15 сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).
Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону № 899-15 розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). 
Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. 
Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між 
власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. 
Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). 
Отже, саме протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затверджений відповідною районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). 

Суд першої інстанції правильно констатував, що згідно протоколу про розподіл земельних ділянок згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) від 08.08.2006 року ОСОБА_1 розподілено земельну ділянку № НОМЕР_2 , а не спірну земельну ділянку № НОМЕР_1 .
Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив та не встановив, чи розподілялася на цих же загальних зборах власників земельних часток (паїв) у встановленому порядку спірна земельна ділянка № НОМЕР_1 .
Так, згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Встановлено, що  ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) якого успадкувала ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тож він об`єктивно не міг брати участь в розподілі земельних ділянок згідно з проектом землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) на загальних зборах власників земельних часток (паїв) 08.08.2006 року. 
ОСОБА_3 , його дружина, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) лише 21.08.2008 року, тому теж не могла брати участь в розподілі земельних ділянок 08.08.2006 року.
Як встановлено апеляційним судом з наданої ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області копії списку власників земельних часток (паїв), які прийняли участь в розподілі земельних ділянок із земель колишнього колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (додаток до розпорядження Чемеровецької РДА № 600/06-р від 08.11.2006 року про затвердження протоколу розподілу ділянок, а.с.54-56, том 3), дійсно, земельна ділянка № НОМЕР_1 не була предметом розподілу і не була розподілена між власниками земельних часток (паїв).
Посилання суду першої інстанції на архівний витяг (список) ТОВ «Хлібороб» с. Завадівка, за яким ОСОБА_4 розподілено земельну ділянку № НОМЕР_1 , є безпідставним, оскільки за змістом ч.4 ст. 9 Закону № 899-15 саме протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затверджений відповідною радою чи районною державною адміністрацією є належною підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власнику земельної частки (паю). 

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Отже, лише в разі порушення, невизнання або оспорювання належного їй права особа може звернутися до суду за його захистом.
ОСОБА_2 не довела, що спірна земельна ділянка № НОМЕР_1 розподілена ОСОБА_4 , а отже, не доведеним є порушення її права внаслідок передачі цієї ділянки ОСОБА_1 . 
Встановлено, що земельна ділянка № НОМЕР_2 , яка розподілена згідно протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 08.08.2006 року ОСОБА_1 , ще у 2004 році була сформована за кадастровим номером 6825281200:04:002:0004 площею 1,6733 га і передана у власність ОСОБА_6 згідно розпорядження Чемеровецької РДА від 26.10.2004 року № 507/2004-р, державний акт ХМ № 054960 від 17.11.2004 року (а.с.114-115, том 2). 
Ця обставина виключала можливість набуття цієї ділянки у власність ОСОБА_1 .
Тому розпорядженням Чемеровецької РДА від 05.05.2008 року №213/2008-р ОСОБА_1 було виділено нерозподілену земельну ділянку площею 2,47 га, номер ділянки 602, та видано державний акт ЯГ №759234 від 13.12.2009 року на право власності на земельну ділянку площею 2,4668 га, кадастровий номер 6825281200:05:001:0027. 
Цей державний акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976300160, що відповідає п.9 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр». 
Тож за чинного, не скасованого у встановленому порядку розпорядження Чемеровецької РДА від 05.05.2008 року №213/2008-р про виділення спірної ділянки ОСОБА_1 , не було правових підстав для видачі розпорядження Чемеровецької РДА від 15.09.2008 року № 421 про передачу цієї ж земельної ділянки ОСОБА_3 , оскільки ділянка не була вільною.
Згідно з ч.1 ст. 125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або 
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право 
постійного користування земельною ділянкою, та його державної 
реєстрації. 
Згідно з пунктом 1.2. Тимчасового порядку 
ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему від 02.07.2003 року № 174 (був чинний на час видачі державного акта ОСОБА_1 ) Державний реєстр земель - це складова частина державного 
земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації 
державних актів на право власності на землю та на право постійного 
користування землею, договорів оренди землі із зазначенням 
кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка 
містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою 
АС ДЗК.
Перенесення до Державного земельного кадастру відомостей з Державного реєстру земель про земельну ділянку ОСОБА_1 , кадастровий номер 6825281200:05:001:0027, не відбулося в автоматичному режимі.
Внаслідок цього стала можливою державна реєстрація цієї ж земельної ділянки кадастровий номер 6825281200:05:001:0027в Державному земельному кадастрі 21.08.2014 року на підставі розпорядження Чемеровецької РДА від 15.09.2008 року № 421 та технічної документації, замовленої ОСОБА_3 , а також видача свідоцтва про право власності на земельну ділянку на її ім`я. 
Отже, на час прийняття розпорядження Чемеровецької РДА від 05.05.2008 року №213/2008-р про виділення спірної ділянки ОСОБА_1 , видачу йому державного акта, інша сторона не володіла жодним правом щодо спірної ділянки, тож підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 відсутні. 
В свою чергу ОСОБА_1 належно оформив своє право власності на спірну ділянку на підставі розпорядження Чемеровецької РДА від 05.05.2008 року №213/2008-р, яке не оспорювалося у встановленому порядку і залишалося чинним, тож подальша передача цієї ж ділянки іншій особі порушує саме його право власності на землю.

Обговорюючи обрані ОСОБА_1 способи захисту свого права, апеляційний суд констатує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідках.
Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 (підпункт 8.47)). 
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (підпункт 8.46), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (підпункт 6.21) обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. 
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов).
Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно
від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно з ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо, зокрема, майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3).
Отже, позовом про витребування майна (віндикаційним позовом) є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності індивідуально визначеного майна, до особи, яка ним заволоділа, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння.
За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема, у пункті 72 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц та пункті 100 постанови від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння.
Спірна земельна ділянка вибула з власності ОСОБА_1 поза волею власника і перебуває у володінні ОСОБА_2 , виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння.
Тож з врахуванням суті наведених способів захисту речових прав, системного застосування норм ст.ст. 387, 388, ч.ч.1-2 ст. 391 ЦК України, фактичних обставин справи, позивач ОСОБА_1 обрав неналежні способи захисту порушеного права - належним способом захисту порушеного права є віндикаційний позов, тож саме з цих підстав слід відмовити у його позові.
З врахуванням наведеного оскаржуване рішення в частині відмови у позові ОСОБА_1 слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 рішення слід скасувати та відмовити у її позові. 

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року в частині відмови у позові ОСОБА_1 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської районної військової адміністрації Хмельницької області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Чемеровецька селищна рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про визнання недійсними і скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повне судове рішення складено 29 травня 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк