ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/29413/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 року (головуючий суддя Прудник С.В.) 
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася 10.10.2025 року (направлено засобами поштового зв`язку 07.10.2025 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 28.08.2025 року №046050025904 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з 23.07.2025 року на підставі пункту “а” частини 1 ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення”.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працювала за пільговим Списком №1, була зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», на момент звернення досягла до Пенсійного фонду за призначенням пенсії досягла 45-річного віку, тому на зазначені обставини справи розповсюджуються висновки, зроблені Верховним судом та Великою палатою у зразковій справі № 360/3611/20 і саме тому відповідач зобов`язаний призначити позивачу пенсію за віком за Списком №1.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 року позов – задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення від 28.08.2025 року №046050025904 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 20.08.2025 року за Списком №1 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, з урахуванням висновків суду.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 20.08.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування“. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з врахуванням принципу екстериторіальності розглянуто заяву позивача та прийнято рішення від 28.08.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Відповідно наданих до заяви документів загальний страховий стаж позивача з врахуванням кратності склав 39 років 6 місяців 2 дні, стаж роботи за Списком № 1 - 15 років 6 місяців 24 дні. Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. При цьому, статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015р. №213-VIII) було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років. Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в новій редакції, пунктом «а» якої, зокрема, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць (після 21.08.1992 року), - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Таким чином, у Законі України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом №213, збережено пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом №213, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті «а» - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік). Вважає безпідставними доводи позивачки про застосування норми статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, у даному випадку застосуванню підлягають положення Закону № 1058-ІV в редакції чинній на момент звернення позивача до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.08.2025 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію – відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву та додані до неї документи, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 28.08.2025 року прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за №046050025904 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на дату звернення не досягла необхідного пенсійного віку.
В рішенні від 28.08.2025 року за №046050025904 вказано, що Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області в ході розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка 20.08.2025 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Згідно з наданими документами страховий стаж, з врахуванням кратності, становить 39 років 6 місяців 2 дні. Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 50 років і за наявності страховою стажу не менше 20 років, них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч. 1 ст. 26 Закону №1058, - жінкам на 1 рік 4 місяці за кожним повний рік такої роботи. Вік заявниці на дату звернення 45 років 28 днів. 
Стаж роботи за Списком №1 становить 15 років 6 місяців 24 дні. 
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р № 637 із змінами (Порядок), для підтвердження періодів роботи на посадах, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені дли окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку №5 до Порядку. 
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зараховано період роботи, згідно довідки, що підтверджує спеціальний стаж № 414 від 24.07.2025. 
Згідно документів, доданих до заяви та записів трудової книжки, серії НОМЕР_2 від 30.07.1998, до страхового стажу не зараховано період роботи, з 01.07.2000 по 25.09.2000 та з 01.10.2000 по 21.11.2000, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) відсутня інформація про нарахування заробітку, на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 від 08.06.1998 № 832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998 - 2000 років. 
Починаючи з 01.07.2002 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794). 
Керуючись ст.45 Закону №1058, п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005р. за М 1566/11846 з наступними змінами вирішено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058 відмовити.
Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.08.2025 року №046050025904 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що трудова діяльність позивача розпочалася у 1998 році та триває до теперішнього часу.
Так, 30.07.1998 року позивач прийнята в магазин № 2 ТОВ «Стефан», продавець продовольчих товарів ІІІ категорії. Наказ № 37 від 30.07.1998 року.
25.09.2000 року звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 84 від 25.09.2000 року.
01.10.2000 року прийнята на посаду продавця продовольчих товарів магазина «ЯНА». Трудова угода № 3 податков. № 6658 від 25.09.2000 року. 21.11.2000 року звільнена за власним бажанням. Трудова угода № 3 подат. № 6658 від 25.09.2000 року.
04.12.2001 року прийнята продавцем магазина «Продукти 51» ТОВ «АТБ МАРКЕТ». Наказ № 57/1 від 04.12.2001 року. 02.08.2005 року звільнена за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Наказ № 143к від 02.08.2005 року.
03.07.2006 року прийнята на посаду приймальний к відділ склад (Сільпо, Дімітрова, 30а) ТОВ «ФОЗЗІ ОСТ» на загальних підставах. Наказ № 06-258/48к від 03.07.2006 року.
18.10.2006 року звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Наказ № 06-343/5к від 18.10.2006 року.
26.10.2006 року прийнята машиністом конвеєра 3 розряду в технологічну службу дробильної фабрики за списком № 1 ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат». Наказ № 156к-576 від 25.10.2006 року.
10.11.2009 року переведено машиністом конвеєра 4 розряду технологічної служби дробильної фабрики (з правом пільгового пенсійного забезпечення за списком № 1). Наказ №128к-1397 від 09.11.2009 року. Наказ по атестації № 553 від 25.03.2009 року.
За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1. Наказ № 1003 від 30.06.2010 року.
01.04.2011 року відкрите акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» перейменовано у публічне акціонерне товариство «ЦЕНТРАЛЬНИ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ». Підстава - рішення загальних зборів акціонерів. Протокол № 1 від 25.03.2011 року.
За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1. Наказ № 622 від 30.06.2015 року.
05.05.2016 року Публічне акціонерне товариство ««ЦЕНТРАЛЬНИ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» перейменовано у приватне акціонерне товариство «ЦЕНТРАЛЬНИ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ». Підстава - рішення загальних зборів акціонерів. Протокол № 1 від 27.04.2016 року.
11.04.2019 року звільнена з роботи за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Наказ № 134 від 11.04.2019 року.
11.07.2019 року прийнята машиністом конвеєра технологічної служби дробильної фабрики (за списком № 1). Наказ № 255 від 10.07.2019 року. Наказ про атестацію № 622 від 30.06.2015 року.
За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1. Наказ № 557 від 22.06.2020 року.
01.06.2021 року переведена сепараторщиком 4 розряду технологічної служби дробильної фабрики (за списком № 1). Наказ № 153 від 01.06.2021 року. Наказ про атестацію N° 557 від 22.06.2020 року.
Вищезазначене підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_2 , заповненою 30.07.1998 року.
Окрім того, згідно з довідкою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо- збагачувальний комбінат» № 414 від 24.07.2025 року «Про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»: 
- видана ОСОБА_1 про те, що зазначена особа працювала повний робочий день на Криворізькому державному Центральному гірничо-збагачувальному комбінаті (перетворений у Відкрите акціонерне товариство наказом ФДМ України № 89 від 26.12.1996 року, перейменований з 01.04.2011 року у Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол № 1 від 25.03.2011 року, перейменований з 05.05.2016 року в Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол № 1 від 27.04.2016 року).
У виробництві: Підготовка руд, збагачення, окуксування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин що передбачено Списком № 1, розділ II, п.2а-3а затверджених постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року
з 26.10.2006 року по 09.11.2009 року - машиністом конвеєра 3 розряду технологічної служби дробильної фабрики.
з 10.11.2009 року по 02.08.2016 року - машиністом конвеєра 4 розряду технологічної служби Дробильної фабрики.
у виробництві: Підготовка руд, збагачення, окуксування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком № 2, розділ II затверджених постановою КМУМ 461 від 24.06.2016 року.
з 03.08.2016 року по 11.04.2019 року - машиністом конвеєра 4 розряду технологічної служби Дробильної фабрики.
З 11.07.2019 року по 31.05.2021 року - машиністом конвеєра 4 розряду технологічної служби Дробильної фабрики.
З 01.06.2021 року по теперішній час - сепараторником 4 розряду технологічної служби Дробильної фабрики.
Повний робочий день була зайнята в технологічному процесі дроблення руди чорних металів, містять в пилу 2 відсотки і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію.
За даними обліку робочого часу пільговий стаж за Списком №1 складає: 
за 2006 рік - 02 місяці 05 днів: за 2007 рік - 12 місяців; за 2008 рік - 12 місяців; за 2009 рік - 06 місяців; за 2010 рік - 12 місяців; за 2011 рік - 11 місяців, 23 дні; за 2012 рік - 11 місяців, 04 дні; за 2013 рік 10 місяців, 26 днів; за 2014 рік - 10 місяців, 11 днів; за 2015 рік - 11 місяців, 05 днів; за 2016 рік - 11 місяців, 18 днів; за 2017 рік - 11 місяців, 24 дні; за 2018 рік - 11 місяців, 23 дні; за 2019 рік - 08 місяців, 18 днів; за 2020 рік - 11 місяців, 10 днів; за 2021 рік - 11 місяців, 18 днів; за 2022 рік - 11 місяців; за 2023 рік - 07 місяців, 01 день; за 2024 рік - 04 місяці, 12 днів; за 2025 рік - 02 місяці 20 днів.
Підстава: Особова картка, особові рахунки, атестація робочих місць з умов праці наказ № 553 від 25.03.2005 року, наказ № 1003 від 30.06. 2010 року, наказ № 622 від 30.06.2015 року, наказ № 557 від 22.06.2020 року, наказ № 493 від 20.06.2025 року, технологічний процес роботи цеху, довідка цеху.
Вищезазначене підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо- збагачувальний комбінат» №414 від 24.07.2025 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».
До зазначеної довідки № 449 від 16.07.2024 року додано витяги:
- витяг з наказу № 553 від 25.03.2005 року по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті» (Цех: Дробильна фабрика; Технологічна служба) Коваленко Ользі Іванівні, яким підтверджено її право на пенсію постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року по Списку № 1, розділ II, п.2а-3а (машиніст конвеєра). (Підтверджується витягом).
- витяг з наказу № 1003 від 30.06.2010 року по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті» (Цех: Дробильна фабрика; Технологічна служба) Коваленко Ользі Іванівні, яким підтверджено її право на пенсію постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року по Списку №1, розділ II, п.2а-3а (машиніст конвеєра). (Підтверджується витягом).
- витяг з наказу № 622 від 30.06.2015 року по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті» (Цех: Дробильна фабрика; Технологічна служба) Коваленко Ользі Іванівні, яким підтверджено її право на пенсію постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року по Списку №1, розділ II, п.2а-3а (машиніст конвеєра). (Підтверджується витягом).
- витяг з наказу № 557 від 22.06.2020 року по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті» (Цех: Дробильна фабрика; Технологічна служба) Коваленко Ользі Іванівні, яким підтверджено її право на пенсію постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року по Списку №1, розділ II (машиніст конвеєра).
- витяг з наказу № 493 від 20.06.2025 року по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті» (Цех: Дробильна фабрика; Технологічна служба) Коваленко Ользі Іванівні, яким підтверджено її право на пенсію постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року по Списку №1, розділ II (сепараторник).
Натомість на підставі аналізу вищезазначених документів, відповідачем-2 прийнято рішення від 28.08.2025 року №046050025904 про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах.
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що 01.01.2004 набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.
Водночас, і Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV, і Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991 року № 1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини.
При цьому, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону № 1058 як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону № 1788 підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону №1058.
Згідно з пунктом "а" частини першої статті 13 Закону № 1788 (в редакції до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом № 213 раніше передбачений пунктом "а" статті 13 Закону № 1788 віковий ценз для жінок з 45 років було збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким, зокрема, жінки, дати народження яких припадали з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року, набували право на пенсію по досягненню 49 років 6 місяців.
Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 
1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788. 
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. 
При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. 
Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону № 1788, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01.01.2015 - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Отже, і після набуття чинності нормами Закону № 1058 правила призначення пенсій за Списком № 1 регламентувались пунктом "а" статті 13 Закону № 1788.
Такий стан правового регулювання існував до календарної дати набрання чинності нормами Закону № 2148 (11.10.2017), яким текст Закону № 1058 був доповнений, зокрема, статтею 114, згідно з частиною першою якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. 
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
При цьому Законом № 2148 у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону № 1058, де вказувалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 49 років 6 місяців - які народилися з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року.
У силу спеціальної вказівки у Законі № 2148 наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.
Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: 
пунктом "а" статті 13 Закону № 1788 у редакції Закону № 213 та пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148.
Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).
Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини вказаного рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до пункту 3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах".
Отже, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 1, а саме: пункт "а" статті 13 Закону № 1788 у редакції до прийняття Закону № 213 та частина 2 статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148.
Таким чином, вимоги вищевказаних законів містять розбіжність відносно позивача щодо вікового цензу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, який складає 45 років за пунктом "а" статті 13 Закону № 1788 у редакції до прийняття Закону № 213 та 50 років за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148.
Окрім цього, слід звернути увагу на те, що у справах "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06, рішення від 14.10.2010) та "Серков проти України" (заява №39766/05, рішення від 07.07.2011) Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; по-третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". 
В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. 
Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
За вказаних обставин, такі обов`язкові умови для призначення пенсії на пільгових умовах як досягнення певного віку та наявність стажу роботи, мають застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15), виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Враховуючи частину першу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви №23759/03 та № 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що найбільш сприятливим для позивачки є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 45 років.
ПФУ у даному випадку мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь пенсіонера.
Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 101211541), в якій вказано, що оскільки норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, та Закону № 1058-ІV регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. 
Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.
Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням свого правового висновку, викладеного в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56), зауважила, що застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПФУ протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1/-р/2020 у справі № 1-5/2018 (746/15) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: 
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відтак позивач має право на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Як наслідок, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.08.2025 року №046050025904 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
Ефективним способом захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах є зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 20.08.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи.
З огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо зарахування стажу та розгляду заяви щодо призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення грошової допомоги та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області має вирішити питання щодо розгляду заяви про призначення пенсії, а не ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача-2 спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 27.04.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко