УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/730/26  Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В. 
Номер провадження №33/4805/1055/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 11 квітня 2026 року о 02 год. 13 хв., на АД М06 86 км. поблизу с.Кочерів керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказував на порушення поліцейськими порядку, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року №1452/735. Зазначав, що дійсно був зупинений працівниками поліції і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки, після чого поліцейські були зобов`язані доставити його до найближчого медичного закладу, в якому вже лікар, повинен був з`ясувати його бажання проходити огляд на стан сп`яніння чи про відмову в такому огляді. 
Разом з тим, поліцейські не доставили його до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Нестеренко М.М. до суду не прибули, клопотань не заявляли.
При цьому були вчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними довідками суду. 
Відповідно до статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до такого висновку.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до приписів частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №637576 від 11 квітня 2026 року видно, що ОСОБА_1 11 квітня 2026 року, о 02 год. 13 хв., на АД М06 86 км. поблизу с.Кочерів керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР (а.с.3, 5).
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №637576 від 11 квітня 2026 року (а.с.1-2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11 квітня 2026 року (а.с.7); направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ОМСЦ» ЖОР від 11 квітня 2026 року (а.с.4); рапортом інспектора поліції Патинського М. від 11 квітня 2026 року (а.с.9); копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7004805 від 11 квітня 2026 року (а.с.6); відеозаписами з відеореєстраторів патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських за №475813 та №475034 (а.с.13).
Як встановлено під час апеляційної перевірки матеріалів справи, суддя суду першої інстанції надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Так, з наявних у матеріалах справи відеозаписів слідує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам статті 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана порушенням ОСОБА_1 умов комендантської години. В подальшому в ході перевірки документів у водія ОСОБА_1 встановлено відсутність страхового полісу в порушення вимог пункту 2.1 г Правил дорожнього руху, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №7004805 від 11 квітня 2026 року (а.с.6). 
Крім того, з досліджених у суді першої інстанції відеозаписів видно обставини події: як працівники поліції пояснили ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу, виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, роз`яснили порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, наслідки відмови від проходження огляду. При цьому, ОСОБА_1 зволікав час, не даючи конкретної відповіді стосовно проходження огляду, в подальшому ж категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, неодноразово зазначивши «що йому все відомо, і з усім (процедурою) знайомий». 
Вказані відеозаписи події відповідають вимогам статті 251 КУпАП, згідно з якою доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Матеріали справи свідчать, що поліцейські діяли з дотриманням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Доводи апелянта стосовно неправомірності дії працівників поліції є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП огляд в закладі охорони здоров`я проводиться за умови незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, чого в даному випадку встановлено не було. 
Апеляційні посилання ОСОБА_1 на те, що після його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, поліцейські були зобов`язанні доставити його до найближчого медичного закладу, в якому вже лікар, повинен був з`ясувати його бажання проходити огляд на стан сп`яніння чи про відмову в такому огляді, є безпідставними, та виходять за процесуальний механізм проведення огляду на стан сп`яніння, визначений вимогами статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 мав беззаперечну змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Разом з цим, фактично відмовився від огляду, що правильно кваліфіковано поліцейськими та суддею місцевого суду як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, тобто порушення останнім вимог пункту 2.5 ПДР.
З урахуванням наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність оскаржуваної постанови та не впливають на висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя