Справа № 635/10196/23
Провадження №2/635/888/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Березовської І.В.,
секретар судового засідання Гончарова К.Д.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
відповідач Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, яким просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 98,6 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м, з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1» та надвірними будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», гаражем літ. «В», вбиральнею літ. «Г», льохом літ. «Д», сараєм літ. «Е», сараєм літ. «Ж», колодязем літ. «К», огорожею № 2-3, за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого позову вказує, що йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 листопада 1971 року приватним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Медведевою В.Д., р. № 3326, належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, позивач не може вільно володіти та розпоряджатися житловим будинком, оскільки у договорі купівлі-продажу нотаріусом зроблена помилка, а саме: невірно зазначено, що житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 .
Оскільки внести будь-які зміни у договір купівлі-продажу житлового будинку неможливо через те, що Друга Харківського району державна нотаріальна контора Харківської області припинила своє існування у 2019 році, тому на підставі ст.392 ЦПК України позивач просить суд визнати за ним право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2025 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів з Харківського обласного державного нотаріального архіву. 
16 липня 2025 року на виконання вимог ухвали Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2025 року надійшла інформація від Харківського обласного державного нотаріального архіву.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Мартиненко О.С. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 листопада 1971 року Другою Харківського району державною нотаріальною конторою за р. № 3326, є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Зі змісту вищезазначеного договору купівлі –продажу вбачається, що адреса розташування житлового будинку в договорі помилково зазначена як « АДРЕСА_1 », тоді як згідно інформації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» № 289 від 15 червня 2023 року житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано 09 грудня 1971 року в цілому за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 23 листопада 1971 року, р. № 3326, про що внесено запис в реєстрову книгу № 9, р. № 940. Відомості про існування житлового будинку АДРЕСА_1 в бюро відсутня.
Крім того, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 715930, виданого 23 листопада 2001 року на підставі рішення виконкому Хорошівської селищної ради народних депутатів № 86 від 17 серпня 2001 року 
Факт належності спірного нерухомого майна саме ОСОБА_1 підтверджується наявністю у нього оригіналів договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 23 листопада 1971 року, р. № 3326, державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 715930, інформацією КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» № 289 від 15 червня 2023 року, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду в АДРЕСА_1 , технічним паспортом на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаціоною справою на житловий будинок АДРЕСА_1 , р. № 9-940.
Відповідно до інформації Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 14 липня 2023 року за № 418/01-16/ц виправлення помилки в договорі купівлі-продажу, посвідченого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 23 листопада 1971 року, р. № 3326, наразі є неможливим. 
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
За змістом ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи, що відповідно до ст.328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.
Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст.392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.
Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.
Досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний житловий будинок позивач набув у встановленому законом порядку і його право власності підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 23 листопада 1971 року, р. № 3326.
Однак, враховуючи, що у договорі купівлі-продажу житлового будинку помилково вказана адреса розташування житлового будинку « АДРЕСА_1 », через що право власності позивача оспорюється, відсутність можливості в позасудовому порядку внести зміни в правовстановлюючий документ, а також враховуючи наявність достатніх доказів, які свідчать, що спірний житловий будинок належить саме позивачу, суд на підставі ст.392 ЦК України вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 98,6 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м, з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1» та надвірними будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», гаражем літ. «В», вбиральнею літ. «Г», льохом літ. «Д», сараєм літ. «Е», сараєм літ. «Ж», колодязем літ. «К», огорожею № 2-3, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 98,6 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м, з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1» та надвірними будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», гаражем літ. «В», вбиральнею літ. «Г», льохом літ. «Д», сараєм літ. «Е», сараєм літ. «Ж», колодязем літ. «К», огорожею № 2-3, за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Безлюдівська седищна рада Харківського району Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, сел. Безлюдівка, вул. Зміївська, буд 48, код ЄДРПОУ 04396555.
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І.В. Березовська