П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22007/24	

Перша інстанція суддя Аракелян М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Одеській митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000093/2 від 04 липня 2024 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як подані позивачем документи для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, містили розбіжності, а тому заявлена позивачем митна вартість не підтверджена документально, внаслідок чого митним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Судом встановлено, що ТОВ «СТІЛЛІ» зареєстровано як юридична особа 30 грудня 2021 року та згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям (основна), 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах, 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах.
При цьому, 18 липня 2022 року між іноземною компанією «RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD» (як продавцем) та ТОВ «СТІЛЛІ» (як покупцем) укладено контракт № 1, за умовами якого продавець зобов`язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити товар – взуття (а.с.11-14).
Згідно з п. 1.5. Контракту № 1 номенклатура товару та ціни визначаються у Додатках до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 2.1. Контракту № 1 всі ціни визначаються у пропозиціях продавця і встановлюються у Доларах США. Продавець не має права змінювати ціни з моменту надання пропозиції.
Згідно з п. 2.2. Контракту № 1 загальною вартістю Контракту є ціна всіх товарів, погоджених сторонами у Додатках протягом дії цього Контракту.
Згідно з Додатковою угодою від 19 липня 2022 року до Контракту № 1 сторони вирішили викласти п. 3.1 Контракту № 1 у новій редакції: «Умови поставки (базові умови) – FOB. Строки поставки визначаються у додатках (а.с.20)».
Також, 02 січня 2023 року сторонами погоджено укласти додаткову угоду до контракту № 1 від 18 липня 2022 року про наступне: «Сторони вирішили внести зміни до Контракту: - викласти п. 5.1 Контракту в новій редакції: Товар має бути упакований відповідно до вимог до кожного виду Товару. Вартість упаковки та пакування включені у вартість товару в Інвойсах та не підлягають окремій оплаті; - виклавши п. 6.1 Контракту у новій редакції: Товар вважається поставленим Продавцем та прийнятий покупцем відповідно до супровідних документів; - викласти п. 10.7 Контракту у новій редакції: Контракт є дійсним з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2023 року.» (а.с.18).
Згодом, 06 січня 2023 року сторони погодили зміну адреси Покупця на наступну: 65026, Україна, м. Одеса, пл. Грецька, оф. 201-Б підписавши додатковою угодою до Контракту № 1 від 18.07.2022 року (а.с.16).
При цьому, 20 лютого 2024 року на виконання умов Контракту № 1 продавцем виставлено Інвойс № 82 з переліком товарів, на загальну суму 60 286,76 доларів США. Умова поставки – FOB (а.с. 21-22).
На виконання зазначеного контракту на адресу позивача компанією «RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD» було поставлено позивачу партію товару, зокрема взуття.
З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем 03 липня 2024 року була подана до Одеської митниці митна декларація № 24UA500020006242U1.
При цьому позивачем, разом із митною декларацією будо надано наступні документи: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 82 від 20 лютого 2024 року; домашній коносамент (House bill of lading) BW2404690 від 07 травня 2024 року; автотранспортна накладна № 781 від 28 червня 2024 року; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 24C700000074/00247; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1 від 18 липня 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №БР-518 від 21 липня 2023 року.
В свою чергу, 04 липня 2024 року відповідачем прийнято рішення № UA500020/2024/000093/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.8-10).
В розділі 33 оскаржуваного рішення № UA500020/2024/000093/2 відповідачем зазначено наступне: До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: інвойс від 20 лютого 2024 року № 82, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 18 липня 2022 року № 1 та інші документи. У зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості, та відповідно до ч. 1 ст. 337 МКУ визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24 травня 2012 року № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення складової митної вартості до митного оформлення не надано; 3) в п.2.1 Контракту № 1 від 18.07.2022 передбачена пропозиція продавця щодо ціни товару та згідно п.3.2. Контракту поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, відомості про які відсутні; 4) відповідно до пункту 4.1 зовнішньоекономічного договору від 18.07.2022 № 1 оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів після митного оформлення, однак в інвойсі від 20.02.2024 № 82 зазначено, що оплата здійснюється частинами протягом 180 днів від дати інвойсу. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2,3 статті 53,54 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Зазначені документи необхідно надати з перекладом на українську мову відповідно до статті 254 МКУ.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням митного органу, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як товариством належним чином підтверджено заявлену митну вартість товарів для здійснення їх митного оформлення за заявленим методом, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Згідно ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.
Згідно ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.
Згідно ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості ввезених ТОВ «СТІЛЛІ» товарів № UA500020/2024/000093/2 від 04 липня 2024 року.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, в межах доводів та вимог апеляційної скарги митного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, фактичною підставою для прийняття оскаржуваних рішень митного органу стала наявність розбіжностей у поданих товариством документах, а також їхня недостатність для здійснення митного оформлення товару за визначеним ним методом.
Так, митним органом встановлено, що відповідно до вимог п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.
В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції встановлено, що згідно п. 5.1 контракту № 1 від 18 липня 2022 року, товар має бути упакований відповідно до вимог до кожного виду товару. Зовнішнє та внутрішнє пакування мають забезпечити захист від псування, пошкоджень та атмосферних впливів. Коробки, в яких упаковано товар, мають бути марковані з трьох сторін: верхньої та двох протилежних одна одній бокових сторін. Усі супровідні документи (пакувальні листи, специфікації), маркування та технічна документація мають бути складені англійською мовою.

При цьому, відповідно до додаткової угоди до вказаного контракту від 02 січня 2023 року сторони узгодили викласти п. 5.1 контракту в новій редакції: «товар має бути упакований відповідно до вимог до кожного виду товару. Вартість упаковки та пакування включені у вартість товару. Вартість упаковки та пакування включені у вартість товарів в інвойсах та не підлягають окремій оплаті».
Крім того, відповідно до інвойсу № 82 від 20 лютого 2024 року передбачено, що пакування відповідно до заявки покупця включене в ціну товару.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що витрати на пакування товару включалися до ціни товару, а тому товариство не мало обов`язку документального підтвердження таких витрат.
При цьому, щодо висновків митного органу про те, що товариством не надано доказів, що підтверджують вартість перевезення товару, відповідно до вимог наказу МФУ від 24 травня 2012 року № 599, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідний НПА не встановлює вичерпний перелік документів, які мають містити в собі відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а лише наводить їх приклади.
В свою чергу, надані контролюючому органу документи, а саме: договір транспортного експедирування; рахунок на оплату № 95 від 28 червня 2024 року; довідку про вартість міжнародного перевезення вантажу № 3864/5 від 01 липня 2024 року, містять інформацію про вартість перевезення товару за весь маршрут від постачальника до покупця та не містять розбіжностей.
Крім того, митним органом встановлено, що відповідно до п. 2.1 Контракту № 1 від 18 липня 2022 року передбачено оформлення пропозиції продавця щодо ціни товару, а згідно п. 3.2. Контракту № 1 від 18 липня 2022 року передбачено, що поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, які не надано до митного оформлення.
При цьому, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції зроблено висновок, що згідно поданого до митного оформлення інвойсу, зважаючи на відсутність у Контракті вказівки на те, що замовлення повинно викладатись у письмовій/електронній формі, відсутність таких замовлень, як окремих документів, не є підставою для коригування митної вартості товару.
В свою чергу, колегія суддів погоджується із зазначеними висновками та вважає відповідні вимоги митного органу у цій частині необґрунтованими.
Аналогічним чином, колегія суддів, за наявності в матеріалах справи платіжної інструкції № 181 від 27 травня 2024 року, яка надавалась митному органу, не приймає доводів митного органу про те, що п. 4.1 зовнішньоекономічного договору від 18 липня 2022 року № 1, згідно якого оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів після митного оформлення, суперечить змісту інвойсу від 20 лютого 2024 року № 82, який передбачає, що оплата здійснюється частинами протягом 180 днів від дати інвойсу.
З іншого боку, з аналізу зібраних доказів вбачається, що до митного оформлення та на підтвердження заявленої митної вартості товарів підприємством надано митному органу документи, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 53 МК України.
Тому, оцінивши останні колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни товарів, не містять значних розбіжностей та ознак підробки, а тому відповідають вимогам митного законодавства.
Крім того, колегія суддів зазначає, що витребуванню митним органом підлягають лише ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Тобто, кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів неможливо визначити шляхом застосування попереднього методу.

В даному випадку, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованих товарів за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товарів та подальше коригування вартості товарів за допомогою наступних методів є протиправними.
В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Одеську митницю.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук