П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8949/25	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
18.07.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Градовського Ю.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аве Протеміл» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аве Протеміл» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати противоправними та скасувати:
рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000078/1 від 21.02.2025 року;
картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000109 від 21.02.2025 року.
В обґрунтування позову зазначено, що в межах зовнішньоекономічного контракту позивачем ввезено на митну територію України товари. На підтвердження заявленої митної вартості товарів відповідачеві представлено повний пакет документів, які підтверджують правильність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
Наполягає на тому, що висновки митного органу про заниження позивачем митної вартості товару та неможливість її визначення за ціною контракту зроблені в результаті неналежного аналізу поданих до митного оформлення документів. Представлені матеріали підтверджують як умови постачання товару на митну територію України так і його кількісні та вартісні характеристики. Проте, митним органом не надано правильної правової оцінки представленим до митного оформлення документам, фактично вказані матеріали не досліджувались належним чином, що призвело до помилкових висновків про наявність у них розбіжностей, відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.
Зазначене у сукупності свідчить про те, що рішення про коригування митної вартості є необґрунтованим та прийняте без достатніх правових підстав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000078/1 від 21.02.2025 року.
Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500020/2025/000109 від 21.02.2025 року.
Стягнув з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ ПРОТЕМІЛ» сплачений судовий збір у розмірі 2422,4 грн.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав повний перелік документації, яка необхідна для визначення митної вартості товару за першим методом – за ціною договору.
В свою чергу, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.
В апеляційній скарзі Одеська митниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Митного кодексу України та обставинам справи і помилково не враховано, що надані позивачем документи містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини виключали можливість підтвердити заявлену митну вартість за ціною договору та свідчать про правомірність і обґрунтованість рішень митного органу про коригування митної вартості товару і про відмову у митному оформленні товарів.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕ ПРОТЕМІЛ» посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано, що 14.02.2023 року між Компанією «VEIGA TRADING AND SEAFOOD LIMITED» (ОАЕ) та покупцем ТОВ «АВЕ ПРОТЕМІЛ» укладено Контракт №OM-AVE-03, за яким Продавець продає, а Покупець купує кормову рибну муку виробництва компанії Omaurci SA, Мавританія.
Відповідно до пункту 1.2 Контракту кількість, якість, ціна та умови поставки кожної окремої партії товару вказані у відповідних додатках до Контракту, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно пунктів 2.1, 2.2 Контракту загальна вартість Контракту складається із загальної вартості відповідних Додатків до Контракту та виставлених згідно Додатків рахунків. До ціни товару та у загальну вартість Контракту входить вартість: навантажувальних робіт, пакування Товару, маркування Товару, транспортування до місця поставки Товару у відповідності з п. 3.1 цього Контракту.
Згідно пунктів 3.1, 4.1 Контракту поставка кожної партії Товару по цьому Контракту здійснюється на умовах CIF порт Констанца (згідно Інкотермс в редакції 2010 року). У випадку, коли у Додатку на відповідну партію Товару Сторони передбачили інші умови поставки, застосовуються умови поставки, вказані в Додатку. Платежі по цьому Контракту здійснюються в Доларах США або Євро шляхом банківського переказу за проформою-інвойсом/інвойсом на рахунок Продавця, визначений у п. 12 Контракту.
Згідно пункту 5 Контракту Продавець забезпечує пакування Товару у відповідності з міжнародними стандартами та стандартами заводу-виробника. Пакування забезпечує збереження Товару при транспортуванні та зберіганні.
Згідно пункту 11.1 Контракту (з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 01.12.2023 року) цей контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Контрактом.
Згідно Додатку №9 до Контракту №OM-AVE-03 від 14.02.2023 року, на адресу Покупця постачається наступний товар: рибне борошно, кількістю 60 тон, вартістю 1530 дол. США/т., загальною вартістю 91800 дол. США.
Відповідно до пунктів 2, 4 цього Додатку №9 до Контракту Покупець здійснює оплату Товару Продавцю на умовах п. 4.1 Контракту: 50% передоплата та 50% на протязі трьох банківських днів з моменту отримання копії коносаменту. Продавець поставляє Покупцю товар, зазначений у цьому Додатку до Контракту на умовах СFR порт Констанца, Румунія згідно Інкотермс в редакції 2010 року.
З метою митного оформлення імпортованого товару ТОВ «АВЕ ПРОТЕМІЛ» 21.02.2025 подано до митного органу митну декларацію №25UA500020001475U0.
Митна вартість товару визначена за першим методом: за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.
Митна вартість товару під час митного оформлення позивачем підтверджена: зовнішньоекономічним договором від 14.02.2023 №OM-AVE-03 з додатками; проформою-інвойсом від 03.12.2024 року; пакувальним листом від 03.12.2024 року; інвойсом №3443 від 05.01.2025 року; банківськими платіжними документами №13 від 11.12.2024 року, №1 від 15.01.2025 року, №2 від 03.02.2025 року; комерційною пропозицією від 03.12.2024 року; калькуляцією вартості від 03.12.2024 року; коносаментом №GMU0118764 від 05.01.2025 року; CMR №18005, №18006, №18007 від 18.02.2025 року; договором про надання транспортно-експедиторських послуг №267/1-ЮГЛ від 18.04.2023 року; договором про надання транспортних послуг №7 від 17.04.2023 року; рахунком передплатним №А011745 від 19.02.2025 року; довідкою про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг №01/19.02.2025 від 19.02.2025 року; рахунком на оплату транспортних послуг №3000-000013, №3000-000014, №3000-000015 від 20.02.2025 року; сертифікатом походження товару №195973 від 05.01.2025 року; копією митної декларації країни відправлення №30200224 від 05.01.2025 року.
21.02.2025 Одеською митницею прийнято рішення за №UA500020/2025/000078/1 про коригування митної вартості товарів.
У рішенні зазначено, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість, а саме:
1) в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.02.2025 року №3000-000013, №3000-000014, №3000-000015 вказано договір про надання транспортних послуг №7 від 28.04.2023 року, однак до митного оформлення надано договір про надання транспортних послуг №7 від 17.04.2023 року;
2) у п. 2.2 Контракту від 14.02.2023 року №OM-AVE-03, зазначено, що ціни на товари включають в себе вартість упаковки та маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
3) поставка товарів здійснюється на умовах CFR Constanta. У наданому до митного оформлення коносаменті від 05.01.2025 №GMU0118764 зазначено «Freight prepaid», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
4) поданий до митного оформлення коносамент від 05.01.2025 року №GMU0118764 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваних товарів до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені;
5) відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах CFR Constanta, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;
6) з огляду на маршрут транспортування товару (MAURITANIA- Constanta) при умовах поставки CFR Constanta, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Constanta. Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 21.02.2025 року №UA500020/2025/001475 та відсутні у поданих документах;
7) відповідно до документу від 19.02.2025 року №01/19.02.2025 були надані транспортно-експедиційні послуги по контейнерам за коносаментом від 05.01.2025 року №GMU0118764, однак згідно графи 21 декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 21.02.2025 року №25UA500020001475U0, відсутні відомості про витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів відповідно до автотранспортних накладних від 18.02.2025 року №18005, №18006, №18007;
8) митна декларація країни відправлення від 05.01.2025 року №E7061 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість товару, через відсутність відміток митних органів країни відправлення. Крім того Митна декларація країни відправлення від 05.01.2025 року №E7061 не містить відомостей про документи (контракт, проформа-інвойс, інвойс), на підставі яких здійснювався експорт товару;
9) митна декларація країни відправлення від 05.01.2025 року №E7061 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість товару, оскільки в графі 2, графі 8 не зазначено адресу;
10) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 05.01.2025 року №E7061 зазначені умови поставки CFR, без зазначення країни. Проте, згідно інвойсу від 05.01.2025 року №3443 поставка товару здійснюється на умовах CFR Constanta.
З посилання на неможливість визначити митну вартість товарів шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58, 59, 60, 61, 62, 63 МКУ, митницею зазначено, що митна вартість оцінюваних товарів, буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (GATT), другорядним методом - резервним.
Карткою від 21.02.2025 за №UA500020/2025/000109 Одеська митниця відмовила позивачеві у митному оформленні товарів.
Товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією №25UA500020001469U9 від 21.02.2025 року зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість рішень відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість рішення відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина 2 статті 52 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина 3 статті 53 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2, 3, 6, 7 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично.
Частинами 1, 2 статті 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.
За змістом статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до частин 1, 2 статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Аналіз наведених норм показав, що обов`язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи. При цьому, такі сумніви митниці мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів піддаються законодавчим обмеженням у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.
Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості товару. Лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган має право витребувати, а позивач зобов`язаний надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.
Апеляційний суд враховує, що під час митного оформлення товару позивачем подано митниці, у тому числі, митну декларацію; зовнішньоекономічний договір; інвойс; розрахункові документи; транспортні документи, в яких містяться відомості про оцінюваний товар, його характеристики, кількість та вартість.
Отже, під час митного оформлення товару позивачем подано документи, обумовлені зовнішньоекономічним договором, та за якими відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України має підтверджуватись заявлена митна вартість.
Судом першої інстанції правильно враховано, що товаросупровідні документи містять відомості про маршрут слідування товарів, номери автотранспортних засобів, номери контейнерів, які відповідають відомостям пакувального листа, коносаменту, сертифікату походження товару, митної декларації країни відправлення. Номери автотранспортних засобів, які вказані у рахунках на оплату, співпадають з даними, вказаними у CMR, які в свою чергу, містять посилання на маршрут, номери контейнерів, найменування та вагу товару, що дозволяють однозначно ідентифікувати імпортований товар. Допущена помилка у виставлених рахунках на оплату послуг з перевезення товару в даті відповідного договору з перевізником – ТОВ «ЗЕНАЛ» ЛТД є технічною та жодним чином не впливає на правильність визначення митної вартості товару.
Поряд з тим, під час декларування товарів декларантом до ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, були додані, зокрема, витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України у загальній сумі 81278,73 грн., що відповідає вартості наданих послуг за маршрутом порт Констанца (Румунія) – Орлівка (Україна) згідно рахунків №3000-000013, №3000-000014, №3000-000015 від 20.02.2025 року.
Також, згідно умов пунктів 2.2, 5.1 Контракту від 14.02.2023 року №OM-AVE-03 ціни на товари включають в себе вартість упаковки та маркування; продавець забезпечує пакування товару у відповідності з міжнародними стандартами та стандартами заводу-виробника; пакування забезпечує збереження товару при транспортуванні та зберіганні.
До митного оформлення надано калькуляцію вартості 1 т. рибного борошна, видану виробником товару, з якої також вбачається, що витрати на пакування товару включені у його ціну. Відповідно до умов СFR продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без пакування.
Таким чином, при постачанні товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в Інвойсі, тому при визначенні складових митної вартості товару вартість пакування не повинна додаватися окремо у відповідності з положеннями частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
Також, відповідно до положень п. 2.2 Контракту від 14.02.2023 року №OM-AVE-03 ціни на товари включають в себе вартість транспортування до місця поставки товару. Умови ж СFR покладають на Продавця обов`язок укласти договір перевезення до названого порту призначення за свій рахунок на звичайних умовах та передбачати перевезення по загальноприйнятому напрямку на судні такого типа, який зазвичай використовується для перевезення проданого товару. У Покупця відсутній обов`язок по укладенню договору перевезення. Таким чином, витрати на перевезення до порту Констанца, Румунія були здійснені Продавцем за свій рахунок, тобто є вже включеними до ціни товару, а отже додатково до митної вартості не додаються, а витрати на перевезення у розмірі 81278,73 грн., які поніс Покупець з порту Констанца до митного кордону України (прикордонний перехід у м. Орлівка), додатково додані до фактурної вартості товару, що передбачено митним законодавством України з наданням підтверджуючих документів.
Таким чином, у відповідності до положень пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, оскільки витрати на транспортування (фрахт) включені у вартість товару, то такі транспортні (перевізні) документи не є документами, які підтверджують митну вартість товарів. Більш того, про те, що транспортні послуги включені у вартість товару на умовах поставки СFR Інкотермс 2010 свідчить також калькуляція виробника товару від 03.12.2024 року.
Стосовно тверджень митного органу про те, що поданий до митного оформлення коносамент від 05.01.2025 року №GMU0118764 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваних товарів до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень ч.2 ст. 53 Митного кодексу України коносамент не є тим документом, який підтверджує митну вартість товарів. Зазначення будь-яких вартісних характеристик товару у коносаменті взагалі не передбачено, а отже виявлені митницею недоліки у цьому документі не можуть впливати на визначення митної вартості товару.
Крім того, відсутність у коносаменті підпису перевізника не може свідчити про його недійсність, оскільки товар був прийнятий до перевезення, доставлений та виданий у місці призначення.
Стосовно зауважень митного органу про те, що поданий до митного оформлення коносамент від 05.01.2025 року №GMU0118764 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваних товарів до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені, судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України коносамент не є тим документом, який підтверджує митну вартість товарів. Зазначення будь-яких вартісних характеристик товару у коносаменті взагалі не передбачено, а отже виявлені митницею недоліки у цьому документі не можуть впливати на визначення митної вартості товару. Відсутність же у коносаменті підпису перевізника не може свідчити про його недійсність, оскільки товар був прийнятий до перевезення, доставлений та виданий у місці призначення.
Стосовно зауважень митного органу про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо страхування внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд першої інстанції правильно врахував, що за умовами поставки CFR Constanta а ні у Продавця, а ні у Покупця відсутній обов`язок укласти договір страхування товару.
Стосовно зауважень митного органу про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо розвантаження, навантаження, обробку товарів внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд першої інстанції правильно врахував, що декларантом при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари додані такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування товару - 81278,73 грн. та витрати з розвантажувальних робіт та інших супутніх витрат, понесених імпортером до місця ввезення на митну територію України - 212599,44 грн. На підтвердження понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, до митного оформлення надано рахунок передплатний №А011745 від 19.02.2025 року, з якого вбачається, що ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджістік» на підставі договору №267/1-ЮГЛ від 18.04.2023 року надано комплекс з транспортно-експедиційного обслуговування на території Румунії 3-х контейнерів TRHU1089434, CMAU1758915, TRLU9280131, а саме: навантажувально-розвантажувальні роботи та інші супутні витрати на суму 193039,68 грн.; послуги з організації сканування та огляду на суму 19559,76 грн. Саме ці витрати, понесені Покупцем, до місця ввезення товару на митну територію України на суму 212599,44 грн. додані до ціни товару при визначенні його митної вартості у відповідності з положеннями митного законодавства України. Договір №267/1-ЮГЛ від 18.04.2023 року, рахунок №А011745 від 19.02.2025 року та довідка про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг №01/19.02.2025 від 19.02.2025 року є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження понесених витрат.
Стосовно відсутності відомостей про витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів відповідно до автотранспортних накладних від 18.02.2025року №18005, №18006, №18007, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до п. 2.2 Контракту від 14.02.2023 року №OM-AVE-03 в ціну товару входять витрати на навантажувальні роботи. Усі витрати, які були понесені імпортером до місця ввезення на митну територію України, були додані до ціни товару при визначенні його митної вартості. Декларантом під час митного оформлення подані документи на підтвердження усіх витрат, які входять до митної вартості товару.
Щодо зауважень митного органу до митної декларації країни відправлення, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів, та є додатковим документом, який поданий декларантом за власним бажанням згідно частини 6 статті 53 Митного кодексу України.
Поряд з цим, слід також зазначити, що посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не можуть вважатись обґрунтованими, оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента.
Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і було дотримано підприємствами.
Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору за умови їх підтвердження належними документами. Таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не обґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, у тому числі причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товару.
Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару є беззаперечною підставою для скасування рішень, що прийняті на підставі неправомірних висновків митного органу.
Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для задоволення позову та скасування оспорюваних рішень митниці.
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.І. Бітов

Ю.М. Градовський