Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/7001/25
провадження № 2/650/275/26
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: 
головуючого судді – Ковальчук О.В.
за участю секретаря – Чечун В.Ф. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Чаплинської селищної ради Бериславського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,-
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літера «А», загальною площею 72,9 кв.м., прибудови до нього літера «а», загальною площею 17,2 кв.м.; літньої кухні літера «Б», загальною площею 36,3 кв.м; гараж літера «В», загальною площею 20, 4 кв.м; сарай літера «Г», загальною площею 17,5 кв.м; сарай літера «Д», загальною площею 12 кв.м; сарай літера «Е», загальною площею 15,4 кв.м; сарай літера «Ж», загальною площею 3,2 кв.м; сарай літера «З», загальною площею 5,4 кв.м; туалет літера «И», загальною площею 1 кв.м.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивач є власником 1/3 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .
На даний час дане майно знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформація про реєстрацію права власності на дане домоволодіння відсутня.
02 жовтня 2025 року позивач отримав рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації права власності на нерухоме майно № 81145735, згідно якого зазначено, що підставою для відмови стало те, що заявник не подав, а реєстратор не отримав у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять інформацію про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року за адресою де знаходиться будинок. Так, згідно рішення вбачається, що на адресу державного реєстратора, у відповідь на його запит, надійшла інформація від КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» про неможливість надати інформацію про наявність або відсутність державної реєстрації речових прав, що виникли у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна-будинок, оскільки КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської області на даний час тимчасово знаходиться під окупацією. Відповідно вказані обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, позивач не може підтвердити своє право власності перед третіми особами з метою державної реєстрації нерухомого майна та в подальшому не зможе реалізувати своє право на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просять суд задовольнити вимоги позову з урахуванням обставин викладених у ньому. 
Представник відповідача Чаплинської селищної ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що зважаючи на зміст позовної заяви та додані до неї документи Чаплинська селищна рада Каховського району Херсонської області зазначає, що викладені в ній доводи є необґрунтованими, а вимоги – такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.
Позивачем помилково адресовано позовні вимоги до Чаплинської селищної ради Каховського району Херсонської області, оскільки у позивача виник спір з державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області Позняковим Русланом Вікторовичем з питання реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на об`єкт нерухомого майна – 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Після початку повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації в Україну та окупації смт Чаплинка Каховського району Херсонської області, Чаплинська селищна рада втратила можливість здійснювати організаційно-розпорядчу діяльність у приміщенні за адресою: вул. Паркова, буд. №40, смт Чаплинка, Каховський район, Херсонська область, контролювати майно, речі та інші товарно-матеріальні цінності, які є комунальною власністю та перебували на балансі селищної ради.
Зважаючи на викладене, у Чаплинської селищної ради відсутні документи про підтвердження чи спростування права власності позивача на 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав того, що представник позивача у позовній заяві зазначив наступне – «Позивач не може підтвердити своє право власності перед третіми особами з метою державної реєстрації нерухомого майна та в подальшому не зможе реалізувати своє право на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно».
Знаходження домоволодіння позивача на тимчасово окупованій російською федерацією територій України не є підставою для визнання права власності на неї згідно частини першої статті 392 ЦК України.
Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника.
У даній справі позивачем не надано доказів неможливості реалізації свого права власності на вищевказану 1/3 частину домоволодіння шляхом оскарження рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області Познякова Р.В. № 81145735 від 02 жовтня 2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій.
Враховуючи викладене, відповідач вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорення його прав власника 1/3 домоволодіння, саме Чаплинською селищною радою Каховського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 26348829), як і не доведено того, що наявні перешкоди у реалізації ним права на володіння, користування або розпорядження об`єктом нерухомого майна – 1/3 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив вказавши, що позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, зазначає, що є власником 1/3 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 . Право власності підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчено 20 жовтня 2000 року, нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Заворотченко А.І. (який наявний в оригніалі у позивача).
На даний час дане майно знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформація про реєстрацію права власності на дане домоволодіння відсутня.
Підставою для звернення до суду стало те, що у заявника відомості про державну реєстрацію права власності у Каховському бюро технічної інвентаризації відсутні, як вбачається з договору купівлі-продажу в ньому відсутній реєстраційний штамп.
До 01.01.2004 року Закон не пов`язував момент набуття права власності на нерухоме майно саме з державною реєстрацією, а отже ОСОБА_4 став власником частини нерухомого майна з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.
Враховуючи відсутність реєстраційного посвідчення на договорі купівлі-продажу, а також відсутність можливості перевірити дану інформацію, рішення державним реєстратором прийнято законне та підстав для його оскарження не має. Крім того, в даному випадку позивач не зобов`язаний доводити не можливість відновлення свої прав шляхом оскарження рішення державного реєстратора, оскільки підстав для такого оскарження немає, а позивач вірно обрав спосіб захисту свого права.
Що стосується відсутності відомостей про іншого власника, то відповідач не звернув увагу, що співвласник майна залучений у якості третьої особи у справі, а також є стороною правочину та відомості про неї відображено у договорі купівлі-продажу, дана інформація зазначена і в самому позові. Просить задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши письмові докази, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .
На даний час дане майно знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформація про реєстрацію права власності на дане домоволодіння відсутня.
02 жовтня 2025 року позивач отримав рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації права власності на нерухоме майно № 81145735, згідно якого зазначено, що підставою для відмови стало те, що заявник не подав, а реєстратор не отримав у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять інформацію про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року за адресою де знаходиться будинок. Так, згідно рішення вбачається, що на адресу державного реєстратора, у відповідь на його запит, надійшла інформація від КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» про неможливість надати інформацію про наявність або відсутність державної реєстрації речових прав, що виникли у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна-будинок, оскільки КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської області на даний час тимчасово знаходиться під окупацією. Відповідно вказані обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, позивач не може підтвердити своє право власності перед третіми особами з метою державної реєстрації нерухомого майна та в подальшому не зможе реалізувати своє право на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно.
З 1 січня 2013 року в Україні запроваджено єдину державну інформаційну систему з відомостями про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав-Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з відмови державного реєстратора, відомості про державну реєстрацію домоволодіння по АДРЕСА_1 на цей час відсутні, що свідчить про те, що після 01.01.2013 року будинок нікому не відчужувався. Крім того, до цього часу в ньому зареєстровано місце проживання третьої особи, яка є співвласником даного будинку.
Відповідно до ст.1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", дія Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.  Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.  Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.  
Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. 
Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачами права на спірний будинок, суд дійшов висновку про належність на праві власності позивачу вказаного житлового будинку, оскільки його було набуто у встановленому законом порядку та не вбачається підстав для припинення такого права на момент розгляду справи.
Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності на вказаний будинок.
Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачем в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню.
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. 
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомим майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами. 
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 – 265, ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Чаплинської селищної ради Бериславського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літера «А», загальною площею 72,9 кв.м., прибудови до нього літера «а», загальною площею 17,2 кв.м.; літньої кухні літера «Б», загальною площею 36,3 кв.м; гараж літера «В», загальною площею 20, 4 кв.м; сарай літера «Г», загальною площею 17,5 кв.м; сарай літера «Д», загальною площею 12 кв.м; сарай літера «Е», загальною площею 15,4 кв.м; сарай літера «Ж», загальною площею 3,2 кв.м; сарай літера «З», загальною площею 5,4 кв.м; туалет літера «И», загальною площею 1 кв.м.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        О.В. Ковальчук