Справа №751/4232/25 
Провадження №2/751/1292/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К. 
за участю секретаря Соколовського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №09.11.2024-100000469 від 09.11.2024 у розмірі 45750,00 грн, а також понесених судових витрат. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2024 з відповідачем в електронній формі укладено кредитний договір №09.11.2024-100000469, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 15000,00 грн строком на 140 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти. Однак остання свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 45 750,00 грн. 
Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.08.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 
12.11.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Карнаух В.А., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 28.08.2025 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою від 20.11.2025 прийнято заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Карнауха В.А., про перегляд заочного рішення суду від 28.08.2025 і призначено у відкрите судове засідання .
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.01.2026 заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.08.2026 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано.
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.03.2026 клопотання представників позивача та відповідача про витребування доказів задоволено.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В позові просив проводити розгляд справи за відсутності представника банку, проти заочного рішення в справі не заперечує.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача; у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
09.11.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №09.11.2024-100000469 шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти).
Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта); заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті.
Для підписання і укладення кредитного договору був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача НОМЕР_1 .
Відповідно до умов укладеного кредитного договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 15000 грн., строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та розрахунок: 0,82% (денна процентна ставка) = 17309,68/15000)/140?100%. 
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 15% від суми Кредиту та дорівнює 2250 грн 00 коп.
Неустойка: 150 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Позичальником також було підписано паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовною загальною вартістю кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту.
При цьому, при укладенні договору ідентифікацію пройдено через систему BankID.
На підтвердження виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу (позичальнику) у розмірі 15000 грн. надано квитанцію системи LiqPay, згідно якої грошові кошти були перелічені на карту під номером 410232*20.
З довідки-розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Споживчий центр» вбачається, що розмір заборгованості по тілу кредиту становить 15000,00 грн, по процентам - 21000,00 грн, комісії - 2250,00 грн, неустойки - 7500,00 грн.
Згідно з відповіддю АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260212/69120 від 19.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в Банку не емітовано карту№ НОМЕР_2 .
Згідно з відповіддю АТ «СЕНС-БАНК» №4656-БТ-32.3/2026 від 24.03.2026 за зазначеним у рішенні суду РНОКПП НОМЕР_3 клієнта не знайдено, за П.І.Б. ОСОБА_1 - клієнта не знайдено.
Згідно відповіді ПрАТ «Київстар» від 12.02.2026 № 1613/з/КТ за даними відповідального підрозділу Компанії, телефонний номер НОМЕР_4 був активований 14.01.2023. У період часу з 14.01.2023 по 22.09.2024 по телефонному номеру НОМЕР_4 телекомунікаційні послуги не надавалися. Водночас, у період часу 22.09.2024 по 06.01.2026 електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_5 надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар» знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації, відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації від 28.11.2017 №607 (що діяв на той час) та за жодною особою, зокрема за ОСОБА_1 , номер зареєстрований не був.
Відповідно до інформації, наданої відповідальним структурним підрозділом Компанії, в період часу з 22.09.2024 по 06.01.2026 блокування телефонного номера НОМЕР_4 за ініціативою Оператора не відбувалося, перевипуску SIM-картки за телефонним номером не зафіксовано.
Згідно витягу з ЄРДР 08.11.2024 зареєстровано кримінальне провадження № 12024270340003617 за ч.4 ст. 190 КК України відповідно якого 08.11.2024 до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_1 , яка просить провести перевірку за фактом шахрайських дій, а саме 08.11.2024 її мобільний номер НОМЕР_6 перестав працювати у зв`язку з тим, що було проведено заміну SIM-карти, та в подальшому з карти «ПриватБанку» НОМЕР_8 було оформлено кредит готівкою 29 000 грн далі переведено на невідому карту, також були списані кошти з Універсальної карти «ПриватБанку» НОМЕР_7, а саме 25 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ст. ст.76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
Відповідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Положеннями частини першої статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформлюється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону №675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.
Суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №09.11.2024-100000469 від 09.11.2024 у розмірі 45750 грн 00 коп та судових витрат.
Тягар доведення позовних вимог покладений на позивача згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України та є його процесуальним обов`язком.
При цьому, позивач не надав суду переконливих та достатніх доказів, які б достеменно підтверджували отримання та користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами у розмірі 15000 грн 00 коп за умовами кредитного договору №09.11.2024-100000469 від 09.11.2024.
Як вже зазначалося вище і це підтверджується матеріалами, наданими на запит суду від АТ «СЕНС-БАНК» за зазначеним РНОКПП НОМЕР_3 клієнта не знайдено, за П.І.Б. ОСОБА_1 - клієнта не знайдено. Емітентом запитуваної картки, маска якої № НОМЕР_2 є АТ «СЕНС-БАНК».
Згідно відповіді ПрАТ «Київстар» від 12.02.2026 № 1613/з/КТ за даними відповідального підрозділу Компанії, телефонний номер НОМЕР_4 був активований 14.01.2023. У період часу з 14.01.2023 по 22.09.2024 по телефонному номеру НОМЕР_4 телекомунікаційні послуги не надавалися. Водночас, у період часу 22.09.2024 по 06.01.2026 електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_5 надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар» знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації, відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації від 28.11.2017 № 607 (що діяв на той час) та за жодною особою, зокрема за ОСОБА_1 , номер зареєстрований не був.
Відтак позивач не довів, що саме у ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором №09.11.2024-100000469 від 09.11.2024 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживий центр» в сумі 45 750 грн.
Судове провадження здійснюється з дотриманням принципу рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу» і є складовим елементом справедливого судового розгляду.
Суд звертає увагу, що судове провадження здійснювалося на засадах змагальності сторін. Учасники справи мали рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона доводила обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Беручи до уваги вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №09.11.2024-100000469 від 09.11.2024, у розмірі 45750 грн. 00 коп, оскільки така вимога не підтверджена належними та достатніми доказами, а відтак суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Позивач не довів, що його права порушені діями відповідача, тому вони не підлягають захисту, а позовні вимоги до задоволення.
Спір вирішений в межах заявлених вимог, згідно принципу диспозитивності, керуючись завданням цивільного судочинства, метою якого є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, з дотриманням загальних засад цивільного судочинства та принципу верховенства права.
Встановлено, що позивач не довів обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю.
Відомості, які б спростовували даний висновок суду відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вимоги ЦПК України і те, що у задоволенні позову позивачу було відмовлено у повному обсязі, понесені стороною позивача судові витрати слід залишити за ним.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133А, м. Київ, 01032, ЄДРПОУ 37356833)

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко