П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7930/24	

Перша інстанція суддя Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Єщенка О.В. Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а саме:
- визнання незаконним та скасування рішення № 11498-10413/М-02/8-1400/24 від 25 липня 2024 року; 
- зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, ОСОБА_1 , за віком згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки пенсійним органом та судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача про наявність у нього права на перерахунок пенсії на підставі положень абз. 2 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, у доводах апеляційної скарги акцентується увага суду на тому, що звертаючись до пенсійного органу, позивач бажав здійснити перерахунок пенсії саме з урахуванням його заробітної плати, отриманої після призначення пенсії.
Крім того, в апеляційній скарзі позивач зазначав про доцільність застосування іншого показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, посилаючись на судову практику судів першої та апеляційної інстанції.
З іншого боку, пенсійним органом подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 08 січня 2014 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком № 2), згідно п. 2 ч. 1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, 27 червня 2024 року позивач звернувся із заявою в порядку ЗУ «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393) про перерахунок пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В свою чергу, 25 липня 2024 року за результатами розгляду звернення від 27 червня 2024 року відповідачем надано відповідь від 25 липня 2024 року № 11498-10413/М-02/8-1400/24, яким відмовлено у задоволенні вимог позивача.
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позову, так як у межах спірних правовідносин пенсійним органом не порушено прав позивача, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У разі якщо за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де:
Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:
Зв = З + Зд, де:
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:
Зд = Д/Т х 100%, де:
Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 01 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 43 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка рішення пенсійного органу про залишення без задоволення вимог позивача про здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі положень абз. 2 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, апелянт вважає, що пенсійним органом належним чином не здійснено розгляду його заяви про перерахунок розміру пенсії, відповідно до положень ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також порушено його право на належне пенсійне забезпечення.
Зокрема, у доводах апеляційної скарги позивача наголошується, що останній має право на перерахунок пенсії на підставі абз. 2 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому звертаючись до пенсійного органу, позивач бажав здійснити перерахунок пенсії саме з урахуванням його заробітної плати, отримуваної після призначення пенсії, а не страхового стажу.
В свою чергу, надаючи оцінку відповідним доводам, колегія суддів зазначає, що зазначена норма права передбачає можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу, раз в 24 місяці. Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватися або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

При цьому, під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).
Вказаний висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 02 квітня 2024 року (справа № 420/19398/23).
В свою чергу, як вбачається із зібраних матеріалів справи та наданих сторонами пояснень, перерахунок пенсії позивача на підставі положень ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було проведено 04 березня 2024 року, із обрахунком коефіцієнту заробітної плати позивача, отриманої у період з липня 2000 року по грудень 2013 року, визначеного на рівні 3,60812.
При цьому, згідно проведених пенсійним органом обрахунків, використання коефіцієнту заробітної плати, з урахуванням розміру заробітної плати, отримуваної у період з липня 2000 року по лютий 2024 року, тобто з урахуванням періодів зайнятості після призначення пенсії, негативно вплине на розмір пенсії позивача, оскільки зменшить коефіцієнт заробітної плати до рівня 3,47661.
Враховуючи викладене, вказані розрахунки пенсійного органу спростовують доводи апелянта про те, що пенсійним органом не враховувався розмір заробітної плати, отриманої ним після призначення пенсії, під час здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Окремо, колегія суддів зазначає, що позивач не оскаржує проведених розрахунків коефіцієнту заробітної плати пенсійним органом, з урахуванням розмірів заробітної плати та шляхом зазначення конкретних періодів зайнятості (з точними датами), які мали б бути окремо досліджені судом чи відповідачем.
З іншого боку, щодо визначення розміру коефіцієнт заробітної плати, позивач в апеляційній скарзі зазначив про доцільність застосування іншого показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, під час здійснення перерахунку його пенсії.
В свою чергу, аналізуючи вищевикладені доводи апеляційної скарги та норми матеріального права, колегія суддів зазначає, що під час здійснення перерахунку пенсії, на підставі положень ч. 4 ст. 42 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.
Між тим, для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
Таким чином, враховуючи дату призначення пенсії позивача, застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, під час здійснення перерахунку його пенсії, не передбачається, а показник середньої заробітної плати, який дійсно враховувався під час призначення пенсії позивача, у будь-якому випадку має залишаться незмінним під час перерахунку пенсії позивача на підставі ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 червня 2019 року (справа № 265/84/16-а).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що під час розгляду звернення позивача від 27 червня 2024 року, пенсійним органом проігноровано чи порушено вимоги абз. 2 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а як наслідок прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення позову без задоволення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	О.В. Єщенко   А.В. Крусян