РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2026 р.	Справа № 390/575/26	
 	Провадження № 2/390/429/26	

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі судді Підгірської Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення 54 154,50 грн,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ "Тайгер-Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 54 154,50 гривень.
Позовні вимоги мотивує тим, що 02.08.2024 між ТОВ «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 19152794, за якими відповідач належним чином не виконав свої кредитні зобов`язання.
Звернення до суду зумовлене непогашенням відповідачем на погоджених умовах наявної заборгованості.
Ухвалою суду від 25.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує факт надання йому кредитних коштів, не погоджується із сумою нарахованої заборгованості, зокрема в частині розміру нарахованих процентів і неустойки. 
Позивач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в резолютивній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності.
Відповідач і його представник ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності не подали. 
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом частин четвертої і п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Судом встановлено, що між ТОВ «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 02.08.2024 укладено договір про споживчий кредит №19152794 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «i3r3e249», відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу кредит на суму 7 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати проценти за користування ним відповідно до умов зазначених в цьому договорі і додатках до нього.
Кредитні кошти в сумі 7 900,00 грн перераховано ОСОБА_1 02.08.2024 в безготівковій формі на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується звітом про підтвердження успішної оплати сервісу онлайн платежів ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19.12.2025 № 3212-1449865680-19122025.
Відповідно до умов договору споживчого кредиту строк кредитування 360 днів, процентна ставка в пільговий період становить 1,4 % (перші 30 днів), в решті – 1,5 %.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 19152794 від 02.08.2024 року ОСОБА_1 порушив визначені умови кредитного договору, не виконав в повному обсязі свої грошові зобов`язання за кредитним договором.
Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 54 154,50 грн, а саме: 
- заборгованість за кредитом – 7 900,00 грн; 
- заборгованість за нарахованими процентами – 42 304,50 грн;
- заборгованість за пенею – 3 950,00 грн.
Суд погоджується із відповідачем щодо неправильного розрахунку процентів і незаконного нарахування пені.
Зокрема, позивач не звернув уваги, що Законом України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням наведених змін за змістом частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
Закон № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023.
Для кредитних договорів, укладених після цієї дати, встановлено перехідний період, протягом якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
до 22.04.2024 – максимальна ставка 2,5 % на день;
з 23.04.2024 до 20.08.2024 – 1,5 % на день;
з 21.08.2024 – 1 % на день.
Отже, оскільки між сторонами договір про споживчий кредит укладено 02.08.2024, він підпадає під наведені обмеження.
Відповідачем отримано кредит у розмірі 7 900,00 грн строком на 360 днів. Умовами договору передбачено нарахування процентів з першого дня користування кредитом за ставкою 1,4 % на день, а в подальшому кредитодавець здійснює нарахування за ставкою 1,5 % на день.
Однак після 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» становить 1 % на день, а тому нарахування процентів за ставкою 1,5 % після цієї дати суперечить вимогам закону.
З урахуванням законодавчо встановленого максимального порогу денної процентної ставки, проценти можуть бути нараховані лише в таких межах:
?7 900,00 грн ? 1,4 % ? 19 днів (з 02.08.2024 по 20.08.2024 включно) = 2 100,20 грн;
?7 900,00 грн ? 1,0 % ? 341 день (з 21.08.2024 до закінчення строку кредитування) = 26 939,00 грн.
Таким чином, максимальний розмір процентів, який може бути нарахований за договором з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», становить 29 039,20 грн (2 100,20 грн + 26 939,00 грн).
Щодо нарахування пені, відповідно до пункту 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зважаючи на наведену норму і триваючий воєнний стан нараховані ТОВ «Тайгер-Фінанс» штрафні санкції у період дії в воєнного стану підлягає списанню кредитодавцем.
Отже, загальний розмір заборгованості за договором не може перевищувати 36 939,20 грн, з яких 7 900,00 грн становить сума основного боргу (тіло кредиту), а 29 039,20 грн – максимально допустимий розмір процентів, нарахованих відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування».
Доказів спростування суми нарахованого боргу, належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунку відповідач на час розгляду справи суду не надав.
Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 порушив взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.
Відповідач звернувся з клопотанням про зменшення розміру заявлених до стягнення позивачем витрат, пов`язаних з отриманням правової допомоги, до 2 000,00 грн.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За умовами частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М. М. укладено договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024. 
На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою суду надано: 
1. копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0207 від 02.07.2025; 
2. копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.02.2026 № 594 до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 0207 від 02.07.2025;
3. копію детального опису наданих послуг до Акту від 06.02.2026 № 594. 
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі і частиною задоволених позовних вимог.
Оскільки, позов задоволено на 68,21 % , із ОСОБА_1 на користь позивача потрібно стягнути 1 816,03 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, 526, 530, 549, 624, 626, 638, 1049, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення 54 154,50 грн задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Фінанс" 36 939 (тридцять шість тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 20 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Фінанс" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 816 (тисячу вісімсот шістнадцять) грн 03 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Фінанс" 2 000,00 (дві тисячі) грн витрат на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгер-Фінанс", ЄДРПОУ 35234236, адреса місця знаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.О. Підгірська