Справа № 569/21883/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Рівне 
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_11 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне кримінальне провадження №22024180000000107 від 15.07.2024 року про обвинувачення 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оржів Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.09.2006 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 02.04.2009 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців; 08.12.2011 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців; 04.07.2016 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, 14.08.2019 року Рівненським районним судом Рівненської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці; 16.02.2021 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; 01.06.2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Астрахань російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 19.02.2004 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 296, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; 14.09.2011 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком на 3 роки; 27.12.2011 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком на 3 роки (ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області 14 березня 2014 звільнення від відбування покарання скасовано); 25.06.2018 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць; 06.11.2018 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, ст. 69, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , будучи обізнаним про факт збройної агресії російської федерації проти України, яка розпочалась з кінця лютого 2014 року та у подальшому переросла у повномасштабне військове вторгнення з 24.02.2022, а також про те, що для ведення воєнних дій на території України збройними силами російської федерації залучаються особи з числа місцевих жителів з метою коригування вогню, наведення цілей, збору інформації щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України, проведення інформаційно-диверсійних операцій з метою дестабілізації ситуації в Україні, в тому числі пов`язаних з виправданням збройної агресії російської федерації, створення окупаційних та незаконних альтернативних фейкових органів влади, вчинення інших дій, що сприяють веденню агресивної війни та диверсійно-розвідувальних операцій, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 15.07.2024, вступив із громадянином України ОСОБА_11 , у злочинну змову, спрямовану на перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, шляхом вчинення підпалів транспортних засобів, які використовуються військовослужбовцями ЗСУ під час відсічі збройній агресії проти України.
Так, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 15.07.2024 близько 03 год. 15 хв., перебуваючи по вул. Кулика і Гудачека, поблизу під`їзду № 4 будинку № 44 в м. Рівне, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, з корисливих мотивів, підійшли до транспортного засобу марки «Volkswagen» T4», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_13 , який є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України та використовувався ним для виконання завдань із захисту держави. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , використовуючи заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину, облили нею переднє праве колесо автомобіля та підпалили.
Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , не маючи можливості контролювати подальше поширення вогню, створили загрозу життю та здоров?ю людей, які перебували поблизу місця злочину, а також знищенню та пошкодженню іншого рухомого та нерухомого майна.
У результаті злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_13 завдано майнову шкоду внаслідок часткового знищення транспортного засобу марки «Volkswagen» T4», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, що зробило його непридатним для використання у службовій діяльності Збройними Силами України. 
Крім того, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, шляхом вчинення підпалів транспортних засобів, які використовуються військовослужбовцями ЗСУ під час відсічі збройній агресії проти України, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , 16.07.2024 близько 04 год. 24 хв., перебуваючи в м. Рівне поблизу під`їзду №5 по вул. Кулика і Гудачека, 44, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, діючи з корисливих мотивів, підійшли до транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить БО «Благодійний фонд «Житець» та переданий у користування діючому військовослужбовцю Збройних Сил України ОСОБА_15 і використовувався останнім для виконання завдань із захисту держави, свідомо виконали дії, спрямовані на виникнення пожежі, а саме: застосували джерело вогню, в результаті чого сталося загоряння та пожежа, що мало наслідком пошкодження транспортного засобу.
Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , не маючи можливості контролювати подальше поширення вогню, створили загрозу життю та здоров?ю людей, які перебували поблизу місця злочину, а також знищенню та пошкодженню іншого рухомого та нерухомого майна.
У результаті злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_11 потерпілому завдано майнову шкоду внаслідок часткового знищення транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. НОМЕР_2 , що зробило його непридатним для використання у службовій діяльності Збройними Силами України.
ОСОБА_9 та ОСОБА_11 інкримінується перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також в умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні визнав частково. Пояснив, що з ОСОБА_11 він знайомий досить давно, крім цього проживав у нього вдома. Вказав, що в липні 2024 року з ним через месенджер «Телеграм» зв`язався невідомий та пропонував роботу. Невідомий писав йому кожного дня, спочатку пропонував роботу вантажником, а потім просив поїхати забрати гроші за певний відсоток. В подальшому невідомий написав йому, що в м Рівне є одна нехороша людина, «ТЦКашник», який «пакує людей» і його треба покарати. 14.07.2024 він запропонував ОСОБА_11 поїхати в м. Рівне підзаробити, розгрузити машину. Приблизно до 21 години він разом з ОСОБА_11 маршруткою приїхали в м. Рівне на залізничний вокзал, зайшли в кафе, перекусили. Невідомий, з яким він переписувався в месенджері «Телеграм» замовив їм таксі. На таксі вони поїхали на вулицю Кулика і Гудачека. Коли вони приїхали на місце, невідомий написав йому, що треба підпалити машину. Невідомий перекинув на карту на бензин, а за виконаний підпал обіцяв винагороду в сумі 2000 доларів США. Стверджує, що ОСОБА_16 не був обізнаний про його домовленість з невідомим, про план підпалити машину він ОСОБА_11 нічого не казав. ОСОБА_11 сказав, що гроші скинув його знайомий. Вони зняли гроші, треба було купити бензин. Не знав як розповісти про все ОСОБА_11 , тому сказав, щоб останній лишився та зачекав його, а сам пішов на заправку. Купив пляшку бензину, яку заховав в рюкзак. Коли повертався до ОСОБА_11 , то заблукав на районі, не міг знайти ОСОБА_11 . Коли нарешті знайшов ОСОБА_11 , невідомий прислав йому на телефон інформацію про автомобіль «Volkswagen» T4», який треба підпалити та місце розташування автомобіля. Близько 03 години ночі він знайшов автомобіль. ОСОБА_11 в цей час перебував неподалік біля магазину. Він оглянувся навколо, переконався, що нікого немає, облив автомобіль бензином та підпалив. Коли автомобіль спалахнув, він побіг до ОСОБА_11 та сказав тікати. Коли вони втікали ОСОБА_11 розпитував у нього, що трапилось. Стверджує, що ОСОБА_11 не був обізнаний про його план. В той самий день, ближче до вечора він розповів ОСОБА_11 , що підпалив автомобіль та коротко пояснив йому, що за гроші погодився підпалити автомобіль, який належить «ТЦКашнику». Через деякий час він зв`язався з невідомим, який сказав, що автомобіль повністю не згорів, а тому грошей він не отримає. Невідомий наполягав на тому, що необхідно доробити роботу - спалити ту саму машину. Він погодився. В гаражі у ОСОБА_11 він знайшов бензин та масло, які він поклав в рюкзак. ОСОБА_11 попросив поїхати з ним в м. Рівне забрати гроші. Стверджує, що не повідомляв ОСОБА_11 про намір знову підпалити автомобіль. Близько 21 години вони на таксі поїхали в м. Рівне. Приїхали на заправку, де пробули близько кілька годин. Після цього пішли, ходили по району. За деякий час невідомий скинув йому на телефон інформацію про автомобіль «Hyundai SantaFe», яку треба підпалити, і який належав тій самій особі, що і «Volkswagen» T4». Треба було потягнути час, щоб не було людей. Вони гуляли по району і заблудились. В цей час він посварився з ОСОБА_11 , останній розгнівався та пішов. Знайшов автомобіль, однак сумка в якій був бензин лишилася в ОСОБА_11 . Коли він знайшов ОСОБА_11 , вони знову посварилися, останній не вірив йому, що треба лише забрати гроші. Забрав рюкзак і пішов до машини. ОСОБА_11 з ним не пішов, а лишився біля дороги. Він підійшов до автомобіля «Hyundai SantaFe», облив його бензином та підпалив. Після цього почав тікати, підбіг до ОСОБА_11 та сказав, що забрав гроші і треба втікати. Коли вони втікали, розповів ОСОБА_11 , що знову підпалив автомобіль. Категорично заперечував перешкоджання діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вказав, що не знав, що автомобілі належать військовим. Цивільний позов визнав повністю. Просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав частково, а фактично не визнав. Пояснив, що з ОСОБА_9 він знайомий близько 5 років, крім цього останній проживав у нього вдома. Вказав, що 14.07.2024 ОСОБА_9 запропонував йому поїхати в м. Рівне розвантажити фуру. 14.07.2024 близько 20 години вони приїхали на залізничний вокзал в м. Рівне. З собою в нього були рюкзак і пакет в яких було 2 пляшки, одна з бензином, інша з моторним мастилом. На вокзалі пробули близько 2 годин, після чого, на таксі поїхали на мікрорайон Ювілейний. Приїхали на місце, ходили по району, він не міг зрозуміти чого вони там ходять. Через деякий час ОСОБА_9 сказав йому лишатись на місці, а сам кудись пішов. ОСОБА_9 не було близько двох годин, після чого останній зателефонував йому та попросив віддати рюкзак з пакетом. Коли вони знову зустрілись, він запитував куди вони ідуть. ОСОБА_9 сказав йому, що потрібно щось зробити, не казав що саме. В подальшому ОСОБА_9 повідомив, що треба щось підпалити. Коли він дізнався про підпал, то віддав рюкзак і пакет ОСОБА_9 , який пішов в двір будинку по вул. Кулика і Гудачека, а він лишився на відстані близько 70 метрів. Через 5-10 хвилин він побачив великий спалах, після цього до нього прибіг ОСОБА_9 і сказав втікати. Коли вони втікали, ОСОБА_9 розповів, що його попросили підпалити автомобіль за винагороду. В той же день, ввечері, ОСОБА_9 попросив його поїхати разом з ним в м. Рівне забрати гроші. На таксі близько 23 години вони приїхали в м. Рівне на заправку, де просиділи до 01 години ночі. Після цього, вони пішли, він йшов за ОСОБА_9 , запитував куди вони йдуть. ОСОБА_9 пояснив йому, що вони ідуть забрати гроші. Прийшли в двір будинку по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 його лишив, а сам пішов забрати гроші. Приблизно через 15 хвилин його покликав ОСОБА_9 і він побачив великий спалах полум`я. Після цього, вони почали втікати. Стверджує, що не був обізнаний про плани ОСОБА_9 . Цивільний позов визнав повністю. Просив суворо не карати.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини  та фактично невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 , їх винуватість в обвинуваченні повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.
Так, потерпіла ОСОБА_17 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні, показала, що автомобіль марки «Volkswagen» T4», д.н.з. НОМЕР_1 був придбаний в 2012 році. Її чоловік ОСОБА_13 є військовослужбовцем НОМЕР_3 бригади 56 батальйону Рівненського ТРО. Чоловік з перших днів війни використовував автомобіль під час несення служби. Всі сусіди знали, що її чоловік військовий. 15.07.2024 вночі сусіди повідомили їй, що горить їх авто, чоловік в цей час був в Куп`янську. Вона викликала поліцію, а сусіди пожежників. Підтримала цивільний позов.
Потерпілий ОСОБА_15 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що з 2022 року є військовослужбовцем 68 Єгерської бригади ВЧ НОМЕР_4 . Він близько року користувався автомобілем марки «Hyundai SantaFe» на іноземній реєстрації, який був пригнаний та переданий йому БФ «Житець». Автомобілем користувався тільки він, виконував на автомобілі різні завдання та бойові задачі. За тиждень до події він приїхав у відпустку, автомобіль стояв біля під`їзду. 16.07.2024 близько 05 години ранку до нього додому постукали сусіди та повідомили, що його автомобіль горить. Він відновив автомобіль після пожежі та надалі користується ним.
Допитаний безпосередньо в судовому засіданні, представник потерпілого БФ «Житець» ОСОБА_18 , показав, що автомобіль марки «Hyundai SantaFe» був придбаний благодійним фондом та переданий по акту прийому ОСОБА_15 для використання під час несення військової служби. Основну частину грошових коштів на придбання автомобіля було передано вдовою побратима ОСОБА_15 . На даний час автомобіль відремонтовано та використовується для несення військової служби.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також письмові докази дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України.
З повідомлення вбачається, що о 03 год. 14 хв. 15.07.2024 на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_17 , що поруч 4 під`їзду буд. 44 по вул. Макарова (Кулика і Гудачека) невідомі особи поклали невідомі предмети на колеса автомобіля марки «Фольксваген» т4 та підпалили (т. 1, а.к.п. 63).
Протоколом огляду місця події від 15.07.2024, зафіксовано загальну обстановку на ділянці місцевості, що розташована біля під`їзду №4 буд. 44, що за адресою м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, та оглянуто транспортний засіб Volkswagen Transporter T4, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 . В ході огляду місця події вилучено: предмет зовні схожий на залишки пластикової (прозорої) пляшки з різким запахом паливно-мастильних матеріалів; залишки пожежного сміття; залишки пластику; змиви паливно-мастильних матеріалів з переднього лобового скла, з лівої (водійської) частини капоту, правого (пасажирського) підкрилка, переднього лівого (водійського) колеса, заднього лівого (водійського) колеса, переднього правого (пасажирського) колеса, заднього правого (пасажирського) колеса транспортного засобу (т. 1, а.кп. 66-69).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 власником транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 являється ОСОБА_13 (т. 1, а.кп. 174-175).
З посвідчення офіцера НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_13 перебуває на військовій службу в Збройних Силах України (т. 1, а.к.п. 179).
З повідомлення вбачається, що о 04 год. 24 хв. 16.07.2024 на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_19 , що по АДРЕСА_4 , горить автомобіль «Hyundai SantaFe», власник військовий ОСОБА_15 (т. 2, а.к.п. 3).
Протоколом огляду місця події від 16.07.2024, зафіксовано загальну обстановку на ділянці місцевості, що розташована за адресою м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, буд. 44 та оглянуто транспортний засіб «Hyundai SantaFe», сірого кольору, номерний знак - польська реєстрація НОМЕР_2 , зафіксовано пошкодження внаслідок дії полум`я. В ході огляду місця події вилучено: недопалок з фільтром білого кольору; недопалок з фільтром жовтого кольору; запальничку помаранчевого кольору; пожежне сміття з передньої частини автомобіля; пожежне сміття з задньої частини автомобіля; змив ПММ з дверей багажного відділення; змив ПММ з лівої задньої дверки автомобіля; змив ПММ із задньої частини автомобіля; змив ПММ із даху автомобіля (т. 3, а.к.п. 5-8).
Відповідно до декларації про перелік товарів, що ввозяться гуманітарною допомогою отримувачем транспортного засобу «Hyundai SantaFe», д.н.з. НОМЕР_2 є Благодійний фонд «Благодійна організація «Житець» (т. 2, а.к.п. 40).
З акту прийому-передачі від 07.10.2023 вбачається, що Благодійним фондом «Благодійна організація «Житець» передано в безоплатне користування солдату ОСОБА_15 , військовослужбовцю військової частини ВЧ НОМЕР_4 транспортний засіб «Hyundai SantaFe» (т. 2 а.к.п. 39).
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_4 №2425 від 08.12.2022 солдат ОСОБА_15 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 (т.2 а.к.п. 22).
З висновку Головного управління ДСНС у Рівненській області про причини виникнення пожежі від 16.07.2024 вбачається, що ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 15.07.2024 у легковому вантажопасажирському автомобілі Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_20 та знаходився за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, поблизу будинку №44 є підпал (т. 3, а.к.п. 48-50).
З висновку Головного управління ДСНС у Рівненській області про причини виникнення пожежі від 17.07.2024 вбачається, що ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 16.07.2024 у легковому в автомобілі Hyundai Santa FE БО «Благодійний фонд «Житець»», який належить на праві користування ОСОБА_15 , та знаходився за адресою: Рівненський район, м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, поблизу будинку 44, є підпал (т. 3, а.к.п. 54-56).
Протоколом обшуку від 19.07.2024, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Рівненського апеляційного суду від 19.07.2024 (справа №569/13447/24) на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за фактичним місцем проживанням (перебування ОСОБА_11 та ОСОБА_21 ) Згідно вказаного протоколу виявлено та вилучено наступні речі та предмети: мобільний телефон марки «Redmi». синього кольору, із ІМЕІ1: НОМЕР_7 ,ІМЕ12: НОМЕР_8 , в якому наявна сім-карта із номером « НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору, із видимими пошкодженнями екрану, із ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , в якому наявна сім-карта із номером « НОМЕР_12 »; мобільний телефон «Nokia», рожевого кольору, із серійним номером: НОМЕР_13 , який обмотаний клейкою стрічкою «типу скотч», в якому міститься сім-карта із « НОМЕР_14 »; картку «Ощадбанк» із номером « НОМЕР_15 »; особисті речі: шорти малинового кольору із написом «L.O.G.G. H&M»; футболку білого кольору із довгим рукавом із написом «STELL 34»; кофту чорного кольору із емблемою у формі літери «А»; штани синього кольору із слідами забруднення із етикеткою із написом «SPALDING»; кепку світлого кольору із логотипом «LEXUS»; кросівки сірого кольору із написом «FASHION SPORT»; рюкзак чорного кольору із логотипом бейсболки та окулярів; особисті речі: рюкзак коричневого кольору; кросівки сірого кольору із написом «GAO»; кофту чорного кольору із емблемою «NIKE»; футболку чорного кольору із написом «ADIDAS»; шорти сірого кольору із написом «NO BOUNDARIES»; футболку синього кольору із полосами жовтого кольору; кепку чорного кольору із емблемою «UNDER ARMOR»; пластикову ємність, на якій наявна етикетка із написом «Розчинник УАЙТ СПІРІТ», в якій наявна прозора рідина, зовні схожа на бензин; пластикову ємність темно-сірого кольору, із написом «SUPER полусинтетическое моторное масло», в якій наявна рідина, зовні схожа на моторне масло (т. 1, а.к.п. 105-111).
Протоколом обшуку від 19.07.2024, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Рівненського апеляційного суду від 19.07.2024 (справа №569/13447/24) на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживанням ОСОБА_21 . Згідно вказаного протоколу виявлено та вилучено наступні речі та предмети: тримач до sim-картки «Lifecell» з мобільним номером НОМЕР_16 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_17 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_18 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_19 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_20 , банківську картку «Ощадбанк» з номером НОМЕР_21 (т. 1, а.к.п. 144-150).
З висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 30.07.2024 № CE-19/118-24/8806-АB за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу марки Volkswagen Transporter Т4, номерний знак НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження, станом на 15.07.2024, складає - 23 751 (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня 05 копійок (т. 3, а.к.п. 64-81).
З висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 30.07.2024 № СЕ-19/118-24/8805-АВза експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження, станом на 16.07.2024, складає - 161 771 (сто шістдесят одна тисяча сімсот сімдесят одна) гривня 46 копійок (т. 3, а.к.п. 87-102).
З висновку судової експертизи від 20.08.2024 № СЕ-19/118-24/8856- ФХД за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів», вбачається, що в представлених на дослідження нашаруваннях речовин, які містились на кепці коричневого кольору з написом «LEXUS», який належав ОСОБА_22 виявлено змінений світлий нафтопродукт. В представлених на дослідження нашаруваннях речовин, які містились в рюкзаку чорного кольору, який належав ОСОБА_22 виявлено змінений світлий нафтопродукт. В представлених на експертизу зразках пожежного сміття, які містились в спецпакетах CRI1177154, CRI1177152 виявлено змінений світлий нафтопродукт. В представленому на експертизу зразку пожежного сміття, який містився з спецпакеті CRI1177153 виявлено сукупність вуглеводнів характерних для суміші дистилятних нафтопродуктів (змінений світлий нафтопродукт та змінена олива). В представлених на експертизу зразках пожежного сміття, які містились в спецпакетах WAR2048582, WAR2048581 виявлено змінений дистилятний нафтопродукт. В представлених на експертизу нашаруваннях речовин, які містились на марлевому тампоні (змиві), що знаходились в спецпакеті CRI1177144, виявлено змінений світлий нафтопродукт. Представлена на експертизу рідина світло-жовтого кольору, яка міститься в прозорій полімерній ємності з етикеткою «УАЙТ-СПІРИТ» є бензином розчинником - «уайт-спіритом». Представлена на експертизу рідина жовто-зеленого кольору, яка міститься в полімерній ємності сірого кольору з етикеткою «SUPER * 10W-40» є зміненим світлим нафтопродуктом (т. 3, а.к.п. 107-142).
Дослідженим в судовому засіданні протоколом слідчого експерименту від 07.08.2024, а також відеозаписом до протоколу, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_23 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_24 , а також двох понятих, під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_23 чітко і послідовно відтворив обставини, які мали місце 15.07.2024 та 16.07.2024 в м. Рівне по вул. Кулика і Гудачека, поблизу буд. 44. А також показав яким саме чином, знайшов необхідні транспортні засоби. Відтворив як виконав дії, спрямовані на підпал транспортних засобів. В ході проведення слідчого експерименту, на запитання слідчого ОСОБА_23 пояснив, що 14.07.2024 у месенджері «Telegram» з ним зв`язався невідомий чоловік, який у ході спілкування запропонував заробити грошей, за підпал транспортного засобу, який належить працівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки за що обіцяв надати винагороду у сумі 2000 доларів США. На вказану пропозицію він погодився. 14.07.2024 приблизно о 20 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_11 , якому на той час не було відомо про завдання спалити автомобіль, вирушили на таксі в м. Рівне на вулицю Кулика і Гудачека для пошуку необхідного транспортного засобу. Знайшовши необхідний транспортний засіб Фольцваген н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою вул. Кулика і Гудачека, 44 біля під`їзду № 4, підпалив його та побіг до арки будинку де на нього вже чекав ОСОБА_11 та повідомив, що спалив автомобіль ТЦКашника за що йому мають надійти гроші. Після чого, з місця злочину попрямували в напрямку с. Обарів Рівненського району. Того ж дня, 15.07.2024 за допомогою месенджера «Telegram» з ним вийшов на зв`язок той самий чоловік, який зазначив, що «роботу» (підпал) не виконав, тому грошей не відправить у разі не завершення вказаної «роботи». У зв`язку із чим, у вечерню пору доби 15.07.2024 він та ОСОБА_11 прибули на таксі в м. Рівне, де приблизно годину перебували на АЗС «UPG». У подальшому, пройшли на територію двору по вул. Кулика і Гудачека, 44., де ОСОБА_11 на відстані приблизно 10-15 м від транспортного засобу «Hyundai SantaFe», д.н.з. НОМЕР_2 очікував на нього, а він підійшов до транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. НОМЕР_2 та свідомо виконав дії, спрямовані на підпал транспортного засобу. Після чого, з місця злочину попрямували в напрямку с. Обарів Рівненського району. Учасники та поняті слідчого експерименту будь-яких зауважень до протоколу чи проведення слідчої дії не зазначали (т. 2, а.к.п. 94-106).
Дослідженим в судовому засіданні протоколом слідчого експерименту від 02.08.2024, а також відеозаписом до протоколу, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_11 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_12 , а також двох понятих, під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_11 чітко і послідовно відтворив обставини, які мали місце 15.07.2024 та 16.07.2024 в м. Рівне по вул. Кулика і Гудачека, поблизу буд. 44. А також показав яким саме чином, знайшовши необхідні транспортні засоби, спостерігав за діями ОСОБА_9 , спрямованими на підпал вказаних транспортних засобів. В ході проведення слідчого експерименту, на запитання слідчого ОСОБА_11 пояснив, що 14.07.2024 приблизно о 20 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_25 , вирушили в м. Рівне на вулицю Кулика і Гудачека. У подальшому, пройшли на територію будинку по АДРЕСА_4 ., де він очікував ОСОБА_26 біля арки (виїзду транспортних засобів), на відстані приблизно 30 м від місця куди прослідував ОСОБА_23 , а саме до транспортного засобу Фольцваген н.з. НОМЕР_1 , через деякий час він побачив, як горить вищезазначений транспортний засіб до якого підійшов ОСОБА_23 . Після чого, з місця злочину попрямували в напрямку с. Обарів Рівненського району. У ході розмови, ОСОБА_23 повідомив, що спалив автомобіль ТЦКашника за що йому мають надійти гроші. Того ж дня, 15.07.2024 йому стало відомо від ОСОБА_21 , що «роботу» (підпал) вони не виконали, тому грошей не отримають у разі не завершення вказаної «роботи». У зв`язку із чим, у вечерню пору доби 15.07.2024 він разом з ОСОБА_25 прибули на таксі в м. Рівне, де приблизно годину перебували на АЗС «UPG. У подальшому, пройшли на територію двору будинку по АДРЕСА_4 , де він очікував ОСОБА_26 , а саме поблизу трансформаторної підстанції у дворі будинку на відстані приблизно 10-15 м від місця куди прослідував ОСОБА_23 , а саме до транспортного засобу «Hyundai SantaFe», через деякий час він побачив, як горить транспортний засіб до якого підійшов ОСОБА_23 . Після чого, вони разом залишили місце злочину та попрямували в напрямку с. Обарів Рівненського району. Учасники та поняті слідчого експерименту будь-яких зауважень до протоколу чи проведення слідчої дії не зазначали (т. 2, а.к.п. 30-41).
Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії. 
Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення особою зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.
Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України.
За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.
Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.
Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.
Із матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок, що до проведення слідчих експериментів були відсутні належні та достатні дані про те, яким чином та як саме ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виконали дії, пов`язані з пошуком та підпалом транспортних засобів. Під час цієї слідчої дії останнім, забезпечуючи право на захист, була надана можливість висловити свою власну точку зору з приводу усіх обставин, і в такий спосіб вплинути на вирішення справи, що не суперечить засаді верховенства права. Крім того, слідчий експеримент проведено з метою відтворення обставин події, а неодержання від підозрюваних викривальних показань.
Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань обвинувачених та протоколів слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, а тому, на думку суду, протоколи слідчих експериментів з додатками є належними та допустимими доказами. 
З протоколу огляду від 21.08.2024 вбачається, що було проведено огляд мобільного телефону синього кольору марки «Redmi», який належить ОСОБА_22 та встановлено, що до нього під`єднано Google акаунт: ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також акаунти у наступних програмних застосунках: Telegram, WhatsApp, Messenger, Facebook. Оглядом застосунку «Google» виявлено наступні пошукові запити: «територіальний центр комплектування та с…», «последняя маршрут з ривного», «последняя маршрут з ривного в оржив», «військовозобов`язаний». Оглядом папки «Галерея» виявлено такі скріншот: скріншот з телеграмканалу « ОСОБА_27 » - про затримання у Дніпрі підлітків, які палили авто військовим, за що мали отримати 3 тис. доларів; скріншот з телеграмканалу «Тризуб» новини із заголовком «російські спецслужби вербують українських підлітків палити авто ЗСУ, за гроші, - поліція». Оглядом застосунку «GoogleMaps» встановлено останній пошуковий запит: «Оригінал» вул. Кулика і Гудачека, (т. 4, а.к.п. 100-108).
З протоколу огляду від 30.10.2024 вбачається, що було проведено огляд інформації, вилученої 11.09.2024 в оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар», та виявлено з`єднання абонента з номером НОМЕР_22 ( ОСОБА_11 ) з абонентом НОМЕР_23 ( ОСОБА_23 ), при цьому абонент НОМЕР_22 перебував в зоні дії базових станцій за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 41. Встановлено з`єднання абонента з номером НОМЕР_22 ( ОСОБА_11 ) з абонентом НОМЕР_24 (невідома особа) та виявлено наявні з`єднання 15.07.2024 у період часу з 01:47 по 02:15, при цьому абонент НОМЕР_22 перебував в зоні дії базових станцій за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 41. У подальшому здійснено фільтрацію даних за місцем знаходження абонента НОМЕР_22 та відібрано усі сеанси з`єднань, коли вказаний номер перебував в межах дії базових станцій, що знаходяться в м. Рівне. Аналізом даної інформації встановлено, що абонент з номером НОМЕР_22 ( ОСОБА_11 ) перебував в зоні дії вказаних станцій 14.07.2024, 15.07.2024 та 16.07.2024 (т. 3, а.к.п. 174-175).
З протоколу огляду від 30.10.2024 вбачається, що було проведено огляд інформації, вилученої 11.09.2024 в оператора телекомунікації ПрАТ «ВФ Україна», та виявлено з`єднання абонента з номером НОМЕР_9 ( ОСОБА_21 ) за період часу з 11.07.2024 по 19.07.2024. Встановлено з`єднання вказаного абонента вказаного номеру з номерами НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_24 . Оглядом вказаних з`єднань встановлено, що вони здійснювались у період часу з 12.07.2024 по 17.07.2024. Аналогічним чином було відібрано з`єднання із абонентом з номером НОМЕР_22 ( ОСОБА_11 ) Аналізом інформації встановлено наявність, серед іншого, з`єднань вказаних абонентів з 00 год. 16 хв. 15.07.2024 по 23 год. 29 хв. 18.07.2024. Оглядом наявної інформації щодо з`єднань абонента НОМЕР_9 ( ОСОБА_21 ) встановлено, що 15.07.2024 в період часу з 00 год. 15 хв. по 03 год. 57 хв. він знаходився в зоні дії базових станцій за адресами: м. Рівне, вул. Макарова (Кулика і Гудачека), 21, вул. Кн. Острозького, 1, Вінницька, 60, 16.07.2024 у період часу з 00 год. 01 хв. по 06 год. 08 хв. абонент перебував в зоні дії базових станцій за адресами: м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 1, вул. Макарова (Кулика і Гудачека), 3, Соборна, 370Д (т. 3, а.к.п. 186-187).
З протоколу огляду від 01.11.2024 вбачається, що було оглянуто інформацію, що надійшла від Департаменту муніципальної варти РМР, згідно якої о 15.07.2024 о 21:09 зафіксовано рух двох осіб - один в шортах червоного кольору, світлій футболці, кепці та з рюкзаком (ймовірно ОСОБА_23 ), другий в темній футболці, шортах, кепці з рюкзаком (ймовірно ОСОБА_11 ), які слідували від тролейбусної зупинки, що знаходиться на залізничному вокзалі м. Рівне в напрямку міста до пр. Миру (т. 4, а.к.п. 67-72).
З протоколу огляду від 01.11.2024 вбачається, що було оглянуто інформацію, що надійшла від ПП «Укравтотехпром» (авторинок «Динамо»), згідно якого на файлах зафіксовано відеозаписи у період часу з 15.07.2024 о 00:00 по 15.07.2024 о 03:59. Переглядом вказаних файлів встановлено, що 15.07.2024 о 02:17 зафіксовано чоловіка, який одягнений в штани, темну куртку або кофту, з рюкзаком за плечима, який слідує в напрямку вул. Корольова до проїзної частини. У ході подальшого огляду встановлено, що 15.07.2024 о 02:17 чоловік, одягнений у світлі штани, темну кофту (куртку), кепку, із рюкзаком за плечима та двома пляшками в руках (за загальними рисами схожий на ОСОБА_11 ) підбіг на територію ринку «Динамо», після чого в той же час зафіксовано ще одного чоловіка - одягнений у темні штани, темну кофту/куртку, кепку, який говорить по телефону (за загальними рисами схожий на ОСОБА_26 ). Далі вказані особи поспілкувавшись між собою, разом прослідували в напрямку, де, розміщується будинок по АДРЕСА_4 . У руках чоловіка (ймовірно ОСОБА_11 ), серед іншого наявна ганчірка, в іншій руці дві ємності з невідомою речовиною. Надалі зафіксовано швидкий рух (біг) вказаних вище осіб 15.07.2024 о 03:10 в напрямку проїзної частини по вул. Корольова (т. 4, а.к.п. 80-86).
З протоколу огляду від 31.10.2024 вбачається, що було оглянуто інформацію, що надійшла від ПП «Укрпалетсистем» (АЗС «UPG») згідно якого на файлах, наявна інформація, яка вказує, що з 15.07.2024 о 23:43 по 16.07.2024 о 00:35 на камерах АЗС №107 мережі «UPG», що знаходиться поблизу будинку за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 44, зафіксовано рух та перебування на території АЗС двох осіб за ознаками зовнішності схожі на ОСОБА_26 , який одягнений у світлі футболку та штани, темну кепку та ОСОБА_11 , який одягнений у темну футболку, сірі шорти, світлу кепку та за плечима світлий рюкзак (т. 4, а.к.п. 90-97).
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані між собою та в сукупності підтверджують ті обставини, що підлягають доказуванню, а саме ними встановлено подію злочинів, винуватість обвинувачених та інші обставини, зазначені в ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні. Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 85, 86 КПК України суд вважає вище перелічені докази, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених ОСОБА_21 та ОСОБА_11 .
Викладені докази, які були ретельно досліджені судом, повністю спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не мав наміру вчиняти злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яка оцінюється судом як обрана позиція захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне. На думку суду, наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 інформації про належність транспортних засобів працівнику Територіального центру комплектування та соціально підтримки, безумовно свідчать про розуміння ОСОБА_9 своїх дій направлених на перешкоджання діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Також, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не був обізнаний про плани ОСОБА_9 щодо підпалу транспортних засобів, вважає їх неспроможними, даними з метою уникнення відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки, враховуючи місце, час, спосіб вчинення злочинів, кількість епізодів, вони є нелогічними і суперечливими. Показання обвинуваченого ОСОБА_11 спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами. Така стратегія захисту, на думку суду, є нічим іншим, як способом уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.
Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
У постанові ККС ВС у справі № 464/710/18 від 10 грудня 2020 року вказав, що положеннями ч. 2 ст. 28 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій - поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.
З матеріалів кримінального провадження та встановлених фактичних обставин (протоколи слідчих експериментів), вбачається, що ОСОБА_23 та ОСОБА_11 задовго до подій, що відбулися 15.07.2024 та 16.07.2024, були знайомі між собою і проживали за однією адресою. ОСОБА_23 окремо, але з урахуванням обізнаності ОСОБА_11 та за спільним корисливим умислом, умисно частково знищив, шляхом підпалу, автомобілі «Volkswagen» T4», д.н.з. НОМЕР_1 та «Hyundai SantaFe», д.н.з. НОМЕР_2 .
Таким чином дії ОСОБА_21 та ОСОБА_11 під час вчинення кримінальних правопорушень та після були узгоджені між собою, вони діяли зі спільним єдиним умислом, що свідчить про те, що обвинувачені заздалегідь домовилися між собою про спільне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.
Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_21 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, вчиненому за попередньою мовою групою осіб; ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, вчинене за передньою змовою групою осіб.
Також, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, вчиненому за попередньою мовою групою осіб; ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, вчинене за передньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
В п. 3 зазначеної Постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, об`єктом яких стали суспільні відносини, пов`язані з національною безпекою України, наслідки вчинених ним діянь. 
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно та рецидив злочинів, вчинення злочину загально небезпечним способом.
При цьому суд не відносить вказану у обвинувальному акті обтяжуючу покарання обставину «вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою» за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, де вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою вже є кваліфікуючою ознакою даних кримінальних правопорушень, що виключає її визнання обтяжуючою обставиною, у відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України, згідно якої будь - яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК, як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначені покарання як таку, що його обтяжує.
Обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово судимий, частково визнав свою винуватість, не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкціями закону, за якими визнав ОСОБА_9 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання як за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, так і за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Оскільки ОСОБА_9 раніше судимий, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, знову вчинив умисні тяжкі злочини, зважаючи на наявність обтяжуючих обставини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також свідчить про підвищену суспільну небезпечність, а тому, на думку суду, відсутні достатні підстави для застосування в даному конкретному випадку положень ст. 69 чи ст. 75 КК України.
На глибоке переконання суду, призначене остаточне покарання, яке необхідно відбувати реально, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 слід рахувати з моменту його затримання тобто з 20 липня 2024 року.
Суд вважає, що на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_9 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 20 липня 2024 року (з моменту затримання) по дату ухвалення вироку включно, тобто по 18 травня 2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , застосований судом слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 16 липня 2026 року включно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, об`єктом яких стали суспільні відносини, пов`язані з національною безпекою України, наслідки вчинених ним діянь. 
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно та рецидив злочинів, вчинення злочину загально небезпечним способом.
При цьому суд не відносить вказану у обвинувальному акті обтяжуючу покарання обставину «вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою» за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, де вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою вже є кваліфікуючою ознакою даних кримінальних правопорушень, що виключає її визнання обтяжуючою обставиною, у відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України, згідно якої будь - яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК, як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначені покарання як таку, що його обтяжує.
Обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово судимий, свою винуватість визнав частково, а фактично не визнав, не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкціями закону, за якими визнав ОСОБА_11 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання як за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, так і за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Оскільки ОСОБА_11 раніше судимий, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, знову вчинив умисні тяжкі злочини, зважаючи на наявність обтяжуючих обставини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також свідчить про підвищену суспільну небезпечність, а тому, на думку суду, відсутні достатні підстави для застосування в даному конкретному випадку положень ст. 69 чи ст. 75 КК України.
На глибоке переконання суду, призначене остаточне покарання, яке необхідно відбувати реально, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 слід рахувати з моменту його затримання тобто з 20 липня 2024 року.
Суд вважає, що на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_11 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 20 липня 2024 року (з моменту затримання) по дату ухвалення вироку включно, тобто по 18 травня 2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 , застосований судом слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 16 липня 2026 року включно.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст. 174 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Також, потерпілою ОСОБА_17 подано цивільний позов до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про стягнення з кожного 11 875 гривень 53 копійок у відшкодування майнової шкоди та також 7 500 гривень у відшкодування моральної шкоди.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступних обставин справи та вимог закону.
Відповідно до ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню.
У відповідності до ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з приписами ч. ч. 5, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Крім цього, згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Крім цього, згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Крім того, відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» роз`яснено судам, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
При цьому суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, тощо. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути співмірним.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 визнали повністю. Таким чином, цивільний позов згідно ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 129 КПК України, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України суд задовольняє повністю.
Керуючись ст.ст. 118, 124, 128, 129, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Початок терміну відбування покарання рахувати з 20 липня 2024 року, з моменту застосування запобіжного захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_9 термін попереднього ув`язнення, починаючи, з 20 липня 2024 року по 18 травня 2026 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 16 липня 2026 року включно.
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Початок терміну відбування покарання рахувати з 20 липня 2024 року, з моменту застосування запобіжного захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_11 термін попереднього ув`язнення, починаючи, з 20 липня 2024 року по 18 травня 2026 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 16 липня 2026 року включно.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у загальному розмірі 24 232 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять дві) гривні 96 копійок.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_17 11 875 (вісімсот сімдесят п`ять) гривень 53 копійки у відшкодування майнової шкоди, а також 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_17 11 875 (вісімсот сімдесят п`ять) гривень 53 копійки у відшкодування майнової шкоди, а також 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Арешт накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25.07.2024 - скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Redmi». синього кольору, із ІМЕІ1: НОМЕР_7 ,ІМЕ12: НОМЕР_8 , в якому наявна сім-карта із номером « НОМЕР_9 », та на якому наявний графічний ключ захисту у виді комбінації цифр « НОМЕР_28 »; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору, із видимими пошкодженнями екрану, із ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , в якому наявна сім-карта із номером « НОМЕР_12 », та на якому наявний графічний ключ захисту у виді комбінації цифр « НОМЕР_29 »; банківську картку «Ощадбанк» із номером « НОМЕР_15 »; шорти малинового кольору із написом «L.O.G.G. H&M»; футболку білого кольору із довгим рукавом із написом «STELL 34»; кофту чорного кольору із емблемою у формі літери «А»; штани синього кольору із слідами забруднення із етикеткою із написом «SPALDING»; кепку світлого кольору із логотипом «LEXUS»; кросівки сірого кольору із написом «FASHION SPORT»; тримач до sim-картки «Lifecell» з мобільним номером НОМЕР_16 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_17 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_18 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_19 , банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_20 , банківську картку «Ощадбанк» з номером НОМЕР_21 - повернути ОСОБА_9 ;
- мобільний телефон «Nokia», рожевого кольору, із серійним номером: НОМЕР_13 , який обмотаний клейкою стрічкою «типу скотч», в якому міститься сім-карта із « НОМЕР_14 »; рюкзак чорного кольору із логотипом бейсболки та окулярів; рюкзак коричневого кольору; кросівки сірого кольору із написом «GAO»; кофту чорного кольору із емблемою «NIKE»; футболку чорного кольору із написом «ADIDAS»; шорти сірого кольору із написом «NO BOUNDARIES»; футболку синього кольору із полосами жовтого кольору; кепку чорного кольору із емблемою «UNDER ARMOR» - повернути ОСОБА_11 ;
- пожежне сміття, змиви ПММ, вилучені 15.07.2024 та 16.07.2024 в ході огляду місця події за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 44; пластикову ємність, на якій наявна етикетка із написом «Розчинник УАЙТ СПІРІТ», в якій наявна прозора рідина, зовні схожа на бензин; пластикову ємність темно-сірого кольору, із написом «SUPER полусинтетическое моторное масло», в якій наявна рідина, зовні схожа на моторне масло - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду     ОСОБА_1