ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.04.2026	Справа № 910/14932/25	

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,
при секретарі судового засідання Самошиній І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІАЛАЙТ"
вул. Закревського Миколи, 22, м. Київ, 02232
до ОСОБА_1 
АДРЕСА_1 
про зобов`язання вчинити певні дії 
За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДІАЛАЙТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.
Звертаючись із позовом позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДІАЛАЙТ» за актом приймання-передавання документи та речі, а саме:
оригінал Договору про співпрацю від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та ALIGHT PRODUCTION GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (KRS: 0001143060, REGON: 54037580000000, NIP/VAT: 5253027316, адреса місцезнаходження: UL. TWARDA 18, 00-105, WARSZAWA, POLSKA), включаючи: усі додаткові угоди, додатки, протоколи погодження та інші документи, що є невід`ємними частинами зазначеного договору; усі акти приймання-передачі, акти повернення, видаткові накладні, специфікації та інші первинні документи, оформлені в межах виконання цього договору та пов`язані з переданням, отриманням або поверненням будь-якого майна, обладнання, устаткування тощо; усі документи, що підтверджують виконання зобов`язань за договором, зокрема, листування сторін, службові записки, звіти, повідомлення, комерційні пропозиції, інші документи, що містять інформацію про реалізацію умов договору; документи, які підтверджують здійснення розрахунків за договором, у тому числі рахунки, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків, інші документи, що відображають рух коштів чи взаємні зобов`язання сторін;
статутні документи ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» (оригінали та чинні редакції), включаючи всі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлених відповідними протоколами, виписки, описи, витяги, всі редакції Статуту ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»;
усі бухгалтерські документи, включаючи фінансову та податкову звітність, інвентаризаційні відомості ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»;
усі первинні документи, що підтверджують господарську діяльність ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» (договори, акти, накладні, рахунки, тощо); 
адресовану на ім`я ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» кореспонденцію;
всю митну документацію, митні декларації, карнети АТА, тощо, які стосуються належного ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майна, обладнання, устаткування; 
всі правовстановлювальні документи на належне ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майно, документи, що підтверджують набуття ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» права власності на майно (в тому числі, рухоме та нерухоме майно ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»);
всі документи та інформацію, що стосується діяльності ТОВ «МЕДІАЛАЙТ», в паперовому та електронному вигляді, включно з бухгалтерськими програмами, електронними ключами, доступами до банківських рахунків та електронних кабінетів; 
оригінали кадрових документів щодо оформлення трудових відносин між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та його працівниками, трудові книжки працівників, відомості нарахування і виплати заробітної плати, оригінали наказів, протоколів, облікових відомостей, електронну облікову базу, оригінали інших первинних документів ТОВ «МЕДІАЛАЙТ».
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 справу №910/14932/25 передано на розгляд судді Лиськову М.О.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі на 21.01.2026.
09.01.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в котрому проти задволення позовних вимог заперечує та вказує, що позивачем не було доведено виникнення у ОСОБА_1 обов`язку передати документи та інше майно ТОВ "МЕДІАЛАЙТ" ОСОБА_2 , а отже позовні вимоги є передчасними. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не конкретизовано належним чином, які документи ним витребовуються від відповідача, зокрема, за який період.
14.01.2026 позивачем подано відповідь на відзив із спростуванням доводів та аргументів відповідача, що наведені у відзиві.
20.01.2026 позивачем подано до суду клопотання про витребування для огляду судом, долучення та зберігання у матеріалах справи №910/14932/25 до набрання судовим рішенням у ній законної сили оригіналів документів у ОСОБА_1 .
26.01.2026 представником відповідача 11.03.2026 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу №910/14932/25 до судового розгляду по суті на 01.04.2026.
В розгляді справи по суті судом 01.04.2026 оголошено перерву перед судовими дебатами до 22.04.2026.
Представник позивача в судовому засіданні 22.04.2026 надала пояснення по суті позовних вимог, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила суд у задоволенні позову відмовити.
Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 22.04.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДІАЛАЙТ» (далі - ТОВ «МЕДІАЛАЙТ», Товариство, позивач) є юридичною особою приватного права, створеною 23 січня 2012 року відповідно до вимог чинного законодавства України. Відомості про його державну реєстрацію внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, реєстраційний запис № 1 067 102 0000 017490. 
У період з 2013 року до 15 вересня 2025 року посаду директора Товариства обіймала ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно якого датою набуття повноважень є 15 січня 2013 рік. 
15 вересня 2025 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» ОСОБА_1 була відсторонена від виконання обов`язків директора. Виконання обов`язків директора Товариства тимчасово покладено на ОСОБА_2 . Відповідні зміни внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується Випискою з Реєстру від 16.09.2025.
17.09.2025 тимчасово відстороненій директорці ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» ОСОБА_1 було направлено Вимогу вих.№17/09-2025 про передання документації та майна товариства з проханням у найкоротший термін передати актом приймання-передачі: 1. статутні документи Товариства (оригінали та чинні редакції), включаючи всі рішення загальних зборів учасників Товариства, виписки, описи, витяги, всі редакції Статуту Товариства; 2. печатку Товариства; 3. усі бухгалтерські документи, включаючи фінансову та податкову звітність, інвентаризаційні відомості Товариства тощо; 4. усі первинні документи, що підтверджують господарську діяльність Товариства (договори, акти, накладні, рахунки, тощо); 5. адресовану на ім`я Товариства кореспонденцію; 6. всю митну документацію, митні декларації тощо, які стосуються майна, обладнання, устаткування Товариства; 7. всі правовстановлювальні документи на належне Товариству майно, документи, що підтверджують набуття Товариством права власності на майно (рухоме/нерухоме), тощо; 8. всі інші документи та інформацію, що стосується діяльності Товариства та яка наявна в паперовому та електронному вигляді, включно з бухгалтерськими програмами, електронними ключами, доступами до банківських рахунків та електронних кабінетів. 
Як вказує позивач, у зв`язку з ігноруванням ОСОБА_1 зазначеної вимоги, аналогічна за змістом вимога була повторно направлена 22.09.2025. 
Факт отримання обох вимог підтверджується письмовою відповіддю вих. №25/09/25-1 від 25.09.2025 адвоката ОСОБА_1 - Тетері Світлани Ігорівни , у якій прямо зазначено про отримання листів-вимог за вих. №17/09-2025 від 17.09.2025 року та №22/09-2025-1 від 22.09.2025 року про передання документації та майна ТОВ «МЕДІАЛАЙТ».
Проте, як зазначає позивач, у зазначеній відповіді адвокат ОСОБА_1 вказала про відсутність наміру передавати печатку, іншу документацію товариства, що, на переконання позивача, свідчить про свідоме ухилення від виконання обов`язку з передачі корпоративних документів і майна відстороненою директоркою ОСОБА_1 .
28.11.2025 року на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 . Товариством втретє було надіслано лист №19/11-2025 від 19.11.2025 року з вимогами:
1. вчинити повний комплекс організаційних, фактичних та юридично значимих дій, необхідних для повернення належного ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» світлотехнічного обладнання, вивезеного з України за карнетами АТА №UA/01/0092/22, №UA/01/0093/22, №UA/01/0094/22; 
2. надати оригінал Договору про співпрацю від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та ALIGHT PRODUCTION GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (KRS: 0001143060, REGON: 54037580000000, NIP/VAT: 5253027316, адреса місцезнаходження: UL. TWARDA 18, 00-105, WARSZAWA, POLSKA), включаючи: усі додаткові угоди, додатки, протоколи погодження та інші документи, що є невід`ємними частинами зазначеного договору; усі акти прийманняпередачі, акти повернення, видаткові накладні, специфікації та інші первинні документи, оформлені в межах виконання цього договору та пов`язані з переданням, отриманням або поверненням будь-якого майна, обладнання, устаткування тощо; усі документи, що підтверджують виконання зобов`язань за договором, зокрема листування сторін, службові записки, звіти, повідомлення, комерційні пропозиції, інші документи, що містять інформацію про реалізацію умов договору; документи, які підтверджують здійснення розрахунків за договором, у тому числі рахунки, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків, інші документи, що відображають рух коштів чи взаємні зобов`язання сторін. 
3. На виконання листів-вимог вих. № 17/09-2025 від 17.09.2025 року та вих. № 22/09- 2025-1 від 22.09.2025 року щодо передачі документації та майна ТОВ «МЕДІАЛАЙТ», передати товариству наступні документи та майно: - статутні документи Товариства (оригінали та чинні редакції), включаючи всі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлених відповідними протоколами, виписки, описи, витяги, всі редакції Статуту Товариства; - усі бухгалтерські документи, включаючи фінансову та податкову звітність, інвентаризаційні відомості Товариства тощо; - усі первинні документи, що підтверджують господарську діяльність Товариства (договори, акти, накладні, рахунки, тощо); - адресовану на ім`я Товариства кореспонденцію; - всю митну документацію, митні декларації тощо, які стосуються майна, обладнання, устаткування Товариства; всі правовстановлювальні документи на належне Товариству майно, документи, що підтверджують набуття Товариством права власності на майно (рухоме/нерухоме), тощо; - всі інші документи та інформацію, що стосується діяльності Товариства та яка наявна у вас паперовому та електронному вигляді, включно з бухгалтерськими програмами, електронними ключами, доступами до банківських рахунків та електронних кабінетів.
4. повернути оригінали кадрових документів щодо оформлення трудових відносин між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та його працівниками, трудові книжки працівників, відомості нарахування і виплати заробітної плати, оригінали наказів, протоколів, облікових відомостей, електронну облікову базу, оригінали інших первинних документів ТОВ «МЕДІАЛАЙТ».
Водночас, звертаючись до суду позивач стверджує, що запитувані документи та майно Товариству відповідачем у добровільному порядку не повернуті. 
Спір у справі виник з підстав невиконання ОСОБА_1 обов`язку щодо передачі виконуючій обов`язки директора належного ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майна, у тому числі установчих, бухгалтерських, фінансово-господарських, правовстановлювальних та інших документів.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметом даного спору є вимога про зобов`язання відповідача надати документи товариства. Враховуючи суб`єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується дана вимога, даний спір є корпоративним, тобто підвідомчим господарському суду.
Згідно із частиною третьою статті 167 ГК України корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.
Корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеного статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.
Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.
Згідно до вимог ст. 8 Закону України "Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Частинами 3, 6 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні", передбачено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.
Відповідно до пункту 1 розділу XV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 22 червня 2015 року за № 736/27181, під час зміни керівника установи наявність і стан документів (справ), що знаходяться в діловодстві структурних підрозділів та в архіві, а також облікових документів та довідкового апарату до них відбиваються окремим розділом в акті приймання-передавання установи. Відповідно до облікових даних служби діловодства та архіву в акті наводяться окремо кількість документів, що знаходяться в діловодстві, та кількість справ, що зберігаються в архіві, у тому числі кількість справ, що внесені до Національного архівного фонду.
Отже, колишній керівник (директор) за актом приймання-передавання має передати новопризначеному керівнику всі документи, які знаходяться в діловодстві Товариства.
Враховуючи вищенаведене, саме на директора, як на керівника, покладена відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах та збереження оброблених документів, регістрів і звітності.
У зв`язку з викладеним, позивач вправі вимагати усунення перешкод у виконанні його діючим директором своїх обов`язків, шляхом надання йому доступу та можливості користуватись документами Товариства, а колишній директор не вправі утримувати такі документи у себе.
Із змісту ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в тому числі є примусове виконання обов`язку в натурі.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно до вимог ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За визначенням ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 статті 43 Закону передбачено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 2 статті 43 Закону відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.
Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства (частина 3 цієї статті Закону).
Враховуючи наведене, з моменту призначення відповідача на посаду Директора Товариства документація цієї юридичної особи, у тому числі бухгалтерського та іншого обліку, а також печатка Товариства були передані йому для виконання повноважень керівного органу управління Товариством згідно зі Статутом позивача.
Крім того, очевидно, що протягом перебування на посаді Директора Товариства протягом 2013-2025 років, відповідач укладав правочини від імені позивача. Протягом цього періоду повинна була створюватися та подаватися до контролюючих органів звітна документація, а також забезпечуватися зберігання первинної документації з господарської діяльності Товариства, що була підставою для звітування, а також документації з ведення господарської діяльності (угод, договорів тощо).
У той же час, як було зазначено вище, 15 вересня 2025 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» ОСОБА_1 була відсторонена від виконання обов`язків директора. Виконання обов`язків директора Товариства тимчасово покладено на ОСОБА_2 .
Обов`язок з передання (повернення) колишнім директором Товариства установчих, бухгалтерських, інших документів щодо діяльності та управління юридичною особою, а також печатки товариства безпосередньо пов`язаний з можливістю здійснення управління товариством та можливістю ведення самим товариством господарської діяльності. Відтак, внаслідок невиконання відповідачем (як колишнім керівником позивача) свого обов`язку з передання новому Генеральному директору позивача відповідних документів та речей порушуються права як самого Товариства, так і корпоративні права учасників цієї юридичної особи.
У позовній заяві Товариство просило суд зобов`язати відповідача передати позивачу за актом приймання-передавання документи та речі, а саме:
оригінал Договору про співпрацю від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та ALIGHT PRODUCTION GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (KRS: 0001143060, REGON: 54037580000000, NIP/VAT: 5253027316, адреса місцезнаходження: UL. TWARDA 18, 00-105, WARSZAWA, POLSKA), включаючи: усі додаткові угоди, додатки, протоколи погодження та інші документи, що є невід`ємними частинами зазначеного договору; усі акти приймання-передачі, акти повернення, видаткові накладні, специфікації та інші первинні документи, оформлені в межах виконання цього договору та пов`язані з переданням, отриманням або поверненням будь-якого майна, обладнання, устаткування тощо; усі документи, що підтверджують виконання зобов`язань за договором, зокрема, листування сторін, службові записки, звіти, повідомлення, комерційні пропозиції, інші документи, що містять інформацію про реалізацію умов договору; документи, які підтверджують здійснення розрахунків за договором, у тому числі рахунки, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків, інші документи, що відображають рух коштів чи взаємні зобов`язання сторін;
статутні документи ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» (оригінали та чинні редакції), включаючи всі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлених відповідними протоколами, виписки, описи, витяги, всі редакції Статуту ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»;
усі бухгалтерські документи, включаючи фінансову та податкову звітність, інвентаризаційні відомості ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»;
усі первинні документи, що підтверджують господарську діяльність ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» (договори, акти, накладні, рахунки, тощо); 
адресовану на ім`я ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» кореспонденцію;
всю митну документацію, митні декларації, карнети АТА, тощо, які стосуються належного ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майна, обладнання, устаткування; 
всі правовстановлювальні документи на належне ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майно, документи, що підтверджують набуття ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» права власності на майно (в тому числі, рухоме та нерухоме майно ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»);
всі документи та інформацію, що стосується діяльності ТОВ «МЕДІАЛАЙТ», в паперовому та електронному вигляді, включно з бухгалтерськими програмами, електронними ключами, доступами до банківських рахунків та електронних кабінетів; 
оригінали кадрових документів щодо оформлення трудових відносин між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та його працівниками, трудові книжки працівників, відомості нарахування і виплати заробітної плати, оригінали наказів, протоколів, облікових відомостей, електронну облікову базу, оригінали інших первинних документів ТОВ «МЕДІАЛАЙТ».
З наведеного вбачається, що визначені у позовній вимозі Товариства документи відповідають закріпленому в частині 1 статті 43 Закону переліку.
Судом враховано, що позивачем не наведено конкретних реквізитів деяких документів для їх чіткої ідентифікації та конкретизації.
Судове рішення не може бути абстрактним чи альтернативним, тобто, таким, яке унеможливлює досягнення мети судового рішення в розумінні положень статті 129-1 Конституції України - обов`язковості до виконання.
Тому, задоволення заявленої позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати певні документи має супроводжуватися визначенням судом в резолютивній частині рішення зрозумілих та чітких, для можливості його фактичного виконання, критеріїв, за якими виконавець (у випадку відсутності добровільного виконання) мав би можливість встановити належне (повне) виконання відповідачем (боржником) такого рішення.
Попри наведене, цілком логічно, що новий керівник (директор) Товариства може не володіти інформацією про повний перелік документів, які стосуються господарської діяльності позивача, а також їх конкретні реквізити, а тому відсутність визначення таких реквізитів документів не може бути правовою підставою для відмови у їх переданні новому керівнику позивача, у зв`язку з чим у колишнього керівника при добросовісному виконанні своїх обов`язків може бути лише два шляхи поведінки: передання новому керівнику всіх існуючих документів, які стосуються господарської діяльності Товариства, або повідомлення про неможливість надання всіх або частини запитуваних документів, які стосуються господарської діяльності Товариства, із зазначенням відповідних мотивів.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не була присутня на загальних зборах учасників ТОВ "МЕДІАЛАЙТ", які за твердженням позивача прийняли рішення про її відсторонення з посади директора Товариства, і не отримувала повідомлення про їх скликання, ОСОБА_1 мала б бути ознайомлена з таким рішенням для того, щоб у неї виник обов`язок передати наявні у неї документи Товариства. Проте, за доводами ОСОБА_1 , Рішення загальних зборів учасників ТОВ "МЕДІАЛАЙТ", які відбулися 15.09.2025 року і яким було відсторонено ОСОБА_1 з посади директора Товариства і покладено на неї обов`язок передати документи та майно Товариства ОСОБА_2 вона не отримувала.
Однак, за висновками суду, такі посилання не свідчать про необґрунтованість вимог Товариства та не підтверджують наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від обов`язку передати за актом приймання-передавання новопризначеному керівнику Товариства всі документи, які знаходяться в діловодстві позивача. Крім того, зважаючи на необхідність здійснення господарської діяльності Товариством та управління цією юридичною особою, колишній керівник (відповідач), керуючись загальними засадами цивільного законодавства, зокрема принципами добросовісності і розумності, повинен був вжити всіх можливих заходів для якнайшвидшого передання відповідних речей та документів новому керівнику незалежно від того, чи звертались новий керівник та/або саме Товариство до нього із відповідним запитом на передання документів, оскільки після звільнення з посади Директора в останнього відсутні правові підстави для володіння, користування та розпорядження такими документами та речами (зокрема печаткою Товариства).
Отже, за висновками суду, обов`язком відповідача є передача позивачу оригіналів усіх документів, що стосуються діяльності ТОВ "Медіалайт", у зв`язку із чим вимоги позивача підлягають задоволенню.
Ухвалюючи рішення у цій справі, суд звертається до правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.05.2021 у справі № 759/9008/19.
Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги про повернення колишнім директором бухгалтерських та інших документів щодо діяльності та управління господарською організацією Товариства і такі вимоги безпосередньо пов`язані з можливістю здійснення управління Товариством, організації здійснення ним господарської діяльності, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Як передбачено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зазначений вище підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").
Враховуючи вищевикладене, встановивши фактичні обставини справи, розглянувши подані докази, надавши оцінку аргументам сторін та застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАЛАЙТ» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин. З огляду на що, заперечення відповідача проти позовних вимог суд розглянув та відхилив, як такі що не спростовують заявлених позовних вимог.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДІАЛАЙТ» (код ЄДРПОУ 38013409) за актом приймання-передавання документи та речі, а саме: оригінал Договору про співпрацю від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та ALIGHT PRODUCTION GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (KRS: 0001143060, REGON: 54037580000000, NIP/VAT: 5253027316, адреса місцезнаходження: UL. TWARDA 18, 00-105, WARSZAWA, POLSKA), включаючи: усі додаткові угоди, додатки, протоколи погодження та інші документи, що є невід`ємними частинами зазначеного договору; усі акти приймання-передачі, акти повернення, видаткові накладні, специфікації та інші первинні документи, оформлені в межах виконання цього договору та пов`язані з переданням, отриманням або поверненням будь-якого майна, обладнання, устаткування тощо; усі документи, що підтверджують виконання зобов`язань за договором, зокрема, листування сторін, службові записки, звіти, повідомлення, комерційні пропозиції, інші документи, що містять інформацію про реалізацію умов договору; документи, які підтверджують здійснення розрахунків за договором, у тому числі рахунки, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків, інші документи, що відображають рух коштів чи взаємні зобов`язання сторін;
статутні документи ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» (оригінали та чинні редакції), включаючи всі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлених відповідними протоколами, виписки, описи, витяги, всі редакції Статуту ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»; 
усі бухгалтерські документи, включаючи фінансову та податкову звітність, інвентаризаційні відомості ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»; 
усі первинні документи, що підтверджують господарську діяльність ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» (договори, акти, накладні, рахунки, тощо); 
адресовану на ім`я ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» кореспонденцію;
всю митну документацію, митні декларації, карнети АТА, тощо, які стосуються належного ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майна, обладнання, устаткування; 
всі правовстановлювальні документи на належне ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» майно, документи, що підтверджують набуття ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» права власності на майно (в тому числі, рухоме та нерухоме майно ТОВ «МЕДІАЛАЙТ»); 
всі документи та інформацію, що стосується діяльності ТОВ «МЕДІАЛАЙТ», в паперовому та електронному вигляді, включно з бухгалтерськими програмами, електронними ключами, доступами до банківських рахунків та електронних кабінетів; 
оригінали кадрових документів щодо оформлення трудових відносин між ТОВ «МЕДІАЛАЙТ» та його працівниками, трудові книжки працівників, відомості нарахування і виплати заробітної плати, оригінали наказів, протоколів, облікових відомостей, електронну облікову базу, оригінали інших первинних документів ТОВ «МЕДІАЛАЙТ».
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІАЛАЙТ" (вул. Закревського Миколи, 22, м. Київ, 02232; ідентифікаційний код 38013409) судовий збір у сумі 2422,40 грн.
4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2026

Суддя М.О. Лиськов