Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/6620/25
Провадження №: 2/332/1039/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

11 травня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі Паніній Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
встановив:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2013 року позивач та відповідач мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також до Заводського районного суду міста Запоріжжя, була подана позовна заява про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача, відкрите виконавче провадження № НОМЕР_3, але відповідач не дбає про свою дитину, не сплачує своєчасно аліменти у зв`язку з чим, існує заборгованість по аліментам. Відразу після розірвання шлюбу, почалися сварки, судові позовні вимоги та інші погрози. Після чого відповідач припинив спілкування з дитиною, проживає окремо. Фактично з цього моменту по цей час дитина проживає разом з позивачкою і вона самостійно несе усі витрати по її утриманню та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, яка для розвитку дитини прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач, як батько, з дитиною не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться нею та не відвідує її, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти з урахуванням її можливості. Крім того, дитина має хронічні захворювання, потребує особливого піклування та підвищених матеріальних витрат. Відповідач, як батько, матеріально дитину не підтримує і вона повністю знаходиться на утриманні позивачки та піклуванні з самого розірвання шлюбу.
Відповідач маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті дитини свідомо не приймає, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, повністю відмовився від дитини, її матеріального утримання. За весь цей час відповідач жодного разу не поцікавився як дитина, не запропонував свою допомогу. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.
Враховуючи викладене, просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді від 23.12.2025 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2026 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.04.2026 позовні вимоги підтримала, пояснила, що з відповідачем вони розійшлися, коли дитині було два місяці. Спочатку відповідач приходив до них раз на півроку, потім приходити перестав зовсім. Відповідач аліменти він не платить, з дитиною не спілкується, ініціативи не проявляє, вона неодноразово бачила відповідача в м.Запоріжжі, однак відповідач, коли бачив її з дитиною, відвертався. Відповідач має велику заборгованість з аліментів, близько 160 тисяч гривень. Відповідач має телефон дитини, але їй не дзвонить, позивача взагалі заблокував. Зараз вона мешкає з іншим чоловіком, має іншу родину, донька ОСОБА_4 живе з нею. ОСОБА_4 називає татом її нового чоловіка. 
У судовому засіданні 02.04.2026 була вислухана неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила суду, що ОСОБА_6 є її татом, але вона його знає погано, майже не пам`ятає. Він їй не дзвонить, вона йому теж не дзвонить, бо не хоче. Подарунків він їй не дарує, до школи не приходить, коли вона хворіє, не допомагає. Вона не хоче, щоб відповідач був її батьком, бо вона його не любить.
Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С.в судовому засіданні 02.04.2026 року позов підтримала та просила задовольнити, вважала його обґрунтованим.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Новіков І.О., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання 11.05.2026 не з`явилися, від адвоката Новікова І.О. надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С., яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання 11.05.2026 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідач  ОСОБА_2 , який про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.
Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подав відзив на позовну заяву, тому суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2018 року у цивільній справі №332/3264/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів задоволено.
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в м. Запоріжжі.
Внесено зміни до актового запису № 1181, складеного 25.12.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про народження ОСОБА_4 , зазначено в графі «батько» - ОСОБА_2 , громадянин України.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.09.2018 року до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку, починаючи з 28.09.2018 року .
Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допущено до негайного виконання.
З вищезазначеного судового рішення вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.
Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до актового запису про шлюб за №57, 23.07.2019 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 , після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області про розірвання шлюбу №332/16/22 від 07.06.2022, шлюб розірвано.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за підписом головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Гайдаш О. від 10.10.2025, заборгованість відповідача на користь позивачки по аліментам за виконавчим провадженням ВП НОМЕР_3, станом на вересень 2025 року, становить 141523,66 грн.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 02 вересня 2016 року, позивачка придбала квартиру АДРЕСА_1 .
За відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.07.2020, по теперішній час.
Відповідно до медичної довідки форми 086/у (витяг з медичної картки амбулаторного хворого) від 12.12.2025 Комунального некомерційного підприємства «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Запорізької міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в КНП «Лівобережний ЦПМСД№2» з народження. Догляд за дитиною та лікування, щеплення, виховання здійснює тільки мати дитини, ОСОБА_1 . Батько дитини в вихованні участі не приймав.
За інформаційною довідкою Комунального некомерційного підприємства «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Запорізької міської ради за № 0044/01-05 від 15.01.2026, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває під наглядом педіатричної служби підприємства, перебуває на обліку у ендокринолога. Востаннє до педіатра підприємства дівчинка зверталася 12.12.2025 у супроводі матері з приводу профілактичного огляду. Рекомендації педіатра щодо медичного спостереження за донькою мати виконує частково. Батько з дитиною до педіатра підприємства доданого разу не звертався.
Відповідно до характеристики Запорізької гімназії №47 Запорізької міської ради на ученицю 3-Б класу Запорізької гімназії №47 ЗМР ОСОБА_4 , остання навчається у гімназії з 1 класу, має досягнення середнього та достатнього рівня, навчається в межах своїх можливостей. Вихованням дитини займається мама Шеіна в.с. Родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з бабусею В родині виховується троє дітей, з яких ОСОБА_4 найстарша. ОСОБА_1 не працює, досягненнями дитини цікавиться, на контакт з класним керівником виходить. Сама ініціює спілкування за потреби. За даними, вказаними в свідоцтві про народження, батьком є ОСОБА_6 , який за час навчання ОСОБА_4 в гімназії з класним керівником жодного разу не спілкувався.
За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради 15.01.2026 р. спеціалістами відділу соціальної роботи по Заводському району ЗМЦСС (далі - Центр) здійснено вихід до ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 з метою здійснення оцінки потреб. Вдома нікого не було, або двері навмисно ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, гр. ОСОБА_2 за даною адресою не мешкає. У зв`язку з цим надати оцінку потреб ОСОБА_2 неможливо. 21.01.2026р. спеціалістами відділу соціальної роботи по Заводському району Центру було здійснено вихід до родини ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з метою здійснення оцінки потреб родини. З`ясовано таке: склад сім`ї: маги - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває вдома по догляду за дитиною до 3-х років; батько - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює в НГУ; діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в ЗГ № 47; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває вдома; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебуває вдома. Родина мешкає в трикімнатній квартирі, де дотримуються санітарно- гігієнічні норми. Наявна вся необхідна побутова техніка та меблі, всі комунікації підключені та працюють. Для дітей створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку, наявні: окремі ліжка, шафа, одяг та взуття за сезоном та віком, зошити, канцелярське приладдя, стіл для навчання, ноутбук, іграшки, засоби гігієни, мобільні телефони, запаси продуктів харчування у достатній кількості. Зі слів ОСОБА_4 , з батьком ОСОБА_2 вона не спілкується, він не ініціює зустрічі з нею, не телефонує, не цікавиться її досягненнями та здоров`ям, матеріально не допомагає, зі святами не вітає. Своїм батьком вважає ОСОБА_8 , чоловіка матері. Вона не проти позбавлення батьківських прав свого біологічного батька. Зі слів ОСОБА_1 : з батьком ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_2 , перебувала у фактичному шлюбі з 2013 року. Не мешкають разом з березня 2016 р., з того моменту він не приймає участі у розвитку та вихованні доньки, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, емоційним станом, має заборгованість по сплаті аліментів близько 150 тисяч гривень, місце його проживання їй не відомо. Наразі має намір позбавити батька ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , батьківських прав через його ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Мати зазначила, що належно виконує свої батьківські обов`язки, алкогольні напої не вживає, дітей без догляду не залишає.
Вважають ОСОБА_1 здатною виконувати свої обов`язки по відношенню до дітей. Факт проживання ОСОБА_4 з матір`ю підтверджено. Рекомендовано звернутись до С(у)СД по Заводському району та юриста. Надано комплекс соціальних послуг в межах компетенції спеціалістів Центру. Поінформовано про порядок надання соціальних послуг Центром. Від отримання соціальних послуг відмовився, виявивши бажання звертатися за потребою.
Як вбачається з акту обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.01.2026, остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для дитини є спальне місце, одяг та взуття, канцелярські прилади. Стосунки в сім`ї доброзичливі, родинні. Проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_1 яка повідомила, що батько дитини ОСОБА_2 протягом тривалого часу не займається вихованням доньки, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує, має заборгованість зі сплати аліментів 141523,66 грн.
Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , від 09.01.2026, спеціалістів відділу по Заводському району СуСД ЗМР Іванченко О.С. та ОСОБА_16 до приміщення квартири не впустили. Встановлено, що за цією адресою проживає брат ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , з яким в під`їзді, на сходах, проведено бесіду. ОСОБА_8 повідомив, що його брат ОСОБА_6 не мешкає за цією адресою з літа, його місце проживання невідоме. Також додав, що ОСОБА_6 ніколи не займався вихованням доньки ОСОБА_4 та пообіцяв передати ОСОБА_2 запрошення до відділу, та інформацію про позбавлення батьківських прав.
Як вбачається з відповіді відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за № 15755-2026 від 04.02.2026 (108758), щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомено наступне. Згідно з аналітичною базою ІПНП, станом на 02.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 2025 року до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалася. Відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з аналітичною базою ІПНП станом на 02.02.2026 року, інформація щодо притягнення протягом 2025 року до адміністративної або кримінальної відповідальності відсутня.
Позивачем до позовної заяви долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12024087030000214 від 28.09.2024, відповідно до якого 27.09.2024 до відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , з середини 2021 року перестав виплачувати аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частки від усіх видів щомісячних доходів. (ЄО № 12840 від 27:09.2024).
Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року у справі №332/5519/24 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2025 року у справі №332/1801/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на дві доби.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району ЗМР за № 249/01-22/1801-312 від 27.02.2026, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей від 09.01.2026 року було встановлено, крім вищезазначеного: на засіданні комісії з питань захисту прав дитини матір ОСОБА_1 повідомила, що з батьком дитини ОСОБА_2 вони припинили відносини, коли дитині було 4 місяці. Батько тривалий час взагалі не цікавився донькою, але, коли дитині було 3 роки і вона подала на аліменти, батько прийшов на день народження доньки, привітав її і подарував іграшкового песика. Після цього батько жодного разу не приходив до дитини, не дзвонив їй, не цікавився життям та здоров`ям доньки, повністю втратив з нею родинний зв`язок.
Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3., повідомила, що вона пам`ятає свого біологічного батька ОСОБА_2 , останній раз він приходив до неї на день народження, коли вона була дуже маленька і після цього більше не приходив і не дзвонив. Дитина називає батьком теперішнього чоловіка матері, не хоче, що відповідач був її батьком. Малолітня згодна з позбавленням батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно неї.
Враховуючи вищезгадане, беручи до уваги, що батько ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно дитини батьківського піклування, має заборгованість зі сплати аліментів, також враховуючи думку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3., щодо доцільності позбавлення батька ОСОБА_2 батьківських прав, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст.164 Сімейного кодексу України, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила6 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи та такими, що відповідає інтересам дитини.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок сім`ї мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Аналогічні положення викладені і в ст. 150 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
На підставі ст.171 СК України судом була забезпечена можливість ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловити свої думки щодо вирішення питання про позбавлення батька батьківських прав. Дитина ОСОБА_4 пояснила суду, що батька вона майже не пам`ятає, з ним не спілкується, батько спілкуватися з нею ініціативи не проявляв. Батько тривалий час про неї не піклується, не проявляє інтересу до її життя та не спілкується з нею, не навідує її. Тому вона підтримала прагнення матері позбавити батька батьківських прав, бо він для неї стороння людина. 
Отже відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за яких його участь у вихованні дитини була зведена нанівець, що, в свою чергу,ж свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.
Таким чином, відповідач у справі ОСОБА_2 батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконує, належним чином не утримує доньку, не займається її вихованням, не піклується про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає ніякої участі в підготовці її до самостійного життя, що свідчить, на думку суду, про свідоме злісне нехтування батьківськими обов`язками щодо дитини.
Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками.
Враховуючи викладене, суд вважає, що є достатньо даних, які свідчать про навмисне, злісне невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки протягом тривалого часу він не проявляє турботи, уваги, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про стан її здоров`я та розвитку, не спілкується з дитиною, а тому, на думку суду, позбавлення батька дитини батьківських прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини.
При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Таким чином, позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 гривень (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп). 
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.
Повний текст рішення суду буде складено до 15 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_2 .
Представник позивача: адвокат Новіков Ігор Олександрович.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , рнкопп НОМЕР_2 .
Третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, юридична адреса: 69067, м.Запоріжжя, вул.М.Симчича, 56, ЄДРПОУ: 37573534.

Суддя: О.М.Погрібна