Справа № 677/689/26
Провадження № 3/677/213/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2026 року     м. Красилів
Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
10.04.2026 року, о 15 год. 45 хв., в с-щі. Антоніни по просп. Свободи, 10, ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
15.04.2026 року, о 16 год. 53 хв., в с-щі. Антоніни по вул. Шевченка, ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 15.04.2026 року, о 16 год. 53 хв., в с-щі. Антоніни по вул. Шевченка, ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яку постановою Серії ЕНА № 7003016 від 10.04.2026 року притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1. а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
19.04.2026 року, о 17 год. 21 хв., в с-щі. Антоніни по вул. Шосейній, ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 19.04.2026 року, о 17 год. 21 хв., в с-щі. Антоніни по вул. Шосейній, ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яку постановою Серії ЕНА № 7003016 від 10.04.2026 року притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1. а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, просив суворо не карати, надав посвідчення УБД.
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. 
Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки його вина підтверджується його поясненнями, а також наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 641712 від 15.04.2026 року та серії СПР1 № 644919 від 19.04.2026 року, копією постанови серії ЕНА № 7003016 від 10.04.2026 року; відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, збережених на DVD-R дисках.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачени ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 637148 від 10.04.2026 року, серії ЕПР1 № 641701 від 15.04.2026 року, серії ЕПР1 № 644914 від 19.04.2026 року; розписками про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.04.2026 року, 15.04.2026 року, 19.04.2026 року, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; оглянутими файлами відеозаписів адміністративних правопорушень, із сукупності яких встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, на їхню пропозицію пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, та такий огляд не пройшов.
Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у суду відсутні.
Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені докази, або вказували про порушення вимог ст. 266 КУпАП під час їх отримання у матеріалах справи відсутні, та не надані суду під час розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Обставинною, що пом`якшує відповідальність правопорушника, є визнання вини.
За таких підстав, враховуючи обставини справи, характер вчинених правопорушень, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, визнання вини, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкцій вказаних статей та, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не належить правопорушнику, а належить ОСОБА_2 , згідно довідки № 61050-2026 від 21.04.2026 року.
Згідно з довідкою заступника начальника ВП з превентивної діяльності ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції В.Осадчука № 61051-2026 від 21.04.2026 року ОСОБА_1  посвідчення водія не отримував.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.
У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне до даних правовідносин застосувати правовий висновок, зроблений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 року у справі № 702/301/20, згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
За таких підстав, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, доходжу висновку, що  ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_3 від 01.11.2023 року.
Таким чином, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст.130, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Красилів. мтг/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA608999980314060542000022717, код класифікації доходів бюджету 21081100.
Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, слід негайно подати (надіслати) до суду.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в сумі 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: В.О. Шовкун