04.06.26
22-ц/812/940/26
Провадження № 22-ц/812/940/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

04 червня 2026 року      м. Миколаїв
справа № 484/1595/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем – Повертайленко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Фермерського господарства "Меркурій Б" 
на рішення Первомайського районного суду Миколаївської області, ухвалене 27 лютого 2026 року суддею Максютенко О.А. у приміщенні цього ж суду, (повний текст складено того ж дня), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Меркурій Б" про захист земельних прав,
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У травні 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Ремського Є.В. звернулася до ФГ "Меркурій Б" з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації договору оренди землі від 07.06.2016 року.
Позивачка зазначала, що є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.3367 га., що розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 153109, виданого 26.01.2010 року Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області, кадастровий номер 4825487600:01:000:0063.
У вересні 2019 року позивачка з`ясувала, що 19.08.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію договору оренди землі від 07.06.2016 року, орендар ФГ «Меркурій Б», орендодавець ОСОБА_1 , строк дії: 07.06.2065р. Номер запису про інше речове право: 32925858.
Про наявність даного договору позивачці не було відомо так як вона його особисто не підписувала та не надавала нікому довіреності на його підписання.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 подала до суду позов до відповідача, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. В ході розгляду справи №484/425/20 представником відповідача було надано оригінал оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 07.06.2016 року.
В межах розгляду цієї справи була проведена судова почеркознавча експертиза. Згідно висновку експерта № 21-972 від 11.02.2022 року, підпис в графі «Орендодавець» в наданій Первомайською РДА сканованій копії Договору оренди від 07.06.2016 року та в оригіналі цього договору, укладеного від імені ОСОБА_1 з ФГ «Меркурій Б» відносно земельної ділянки площею 6,3367 га, кадастровий номер 4825487600:01:000:0063, зареєстрований 19.08.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 32925858, виконано не самою ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її підпису. 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2023 року у справі 484/425/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Проте постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.01.2024 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позивачці було відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв`язку обранням неефективного способу захисту порушеного права.
Посилаючись на те, що не укладала з ФГ «Меркурій Б» договору оренди від 07.06.2016 року, ОСОБА_1 просила суд усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації договору оренди. 
У судовому засіданні представник позивачки адвокат Ремський Є.В. просив не приймати до уваги висновок експертизи від 22.08.2025 року, який було проведено за примірником договору оренди від 07.06.2016 року, наданим представником відповідача, оскільки він не має ніякого значення для даної справи, так як не пройшов державної реєстрації та є відмінним від договору, що міститься в матеріалах реєстраційної справи, який було зареєстровано та який є предметом спору.
Наполягав на тому, що висновком судово-почеркознавчої експертизи від 11.02.2022 року №21-972 підтверджено, що договір оренди земельної ділянки, який пройшов державну реєстрацію, позивачка ОСОБА_1 не підписувала.
Узагальнені доводи інших учасників
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки з 2010 року, передала земельну ділянку в оренду відповідачу. 
У 2016 році було укладено новий договір оренди, який було зареєстровано 19.08.2019 року. З 2010 по 2019 рік позивачка щороку отримувала орендну плату і жодного разу у неї не виникало спірних питань до відповідача. 
Причини звернення позивача до суду відповідачу не відомі. Висновок експерта по проведенню почеркознавчої експертизи у справі 484/425/20 викликає сумніви.
23.04.2024 року представник відповідача подав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Для проведення експертизи надав оригінал договору оренди землі укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Меркурій» 07.06.2016 року та оригінал Акту приймання-передачі земельної ділянки в натурі на місцевості від 07.06.2016 року.
Висновком експерта встановлено, що договір оренди землі підписаний позивачкою ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2026 року позов задоволено. Вирішено усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,3367 га, кадастровий номер 4825487600:01:000:0063, зареєстрований 19.08.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 32925858. 
Договір оренди землі від 07.06.2016 року укладений від імені ОСОБА_1 як орендодавцем та ФГ «Меркурій Б» як орендарем, земельної ділянки площею 6,3367 га, кадастровий номер 4825487600:01:000:0063, що знаходиться в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, шляхом скасування державної реєстрації Договору оренди землі б/н, укладеного 07.06.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Меркурій Б», зареєстрований 19.08.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 32925858. З ФГ "Меркурій Б" на користь ОСОБА_1 стягнуто 1 211, 20 грн судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю того факту, що договір оренди власницею земельної ділянки ОСОБА_1 не підписувався, тобто цей правочин є неукладеним. Отже, державна реєстрація права оренди не відповідає вимогам закону.
Ефективним способом захисту та таким, що забезпечує реальне відновлення порушеного права у випадку реєстрації неукладеного між сторонами договору оренди, є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ФГ «Меркурій Б», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що почеркознавча експертиза у справі № 484/425/20 проводилась на підставі копії договору оренди землі від 07.06.2016 року, у зв`язку з чим висновок експерта викликав сумніви у відповідача, оскільки копію договору оренди можна легко сфальсифікувати. У зв`язку з цим представником відповідача було заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи на підставі оригіналу договору. Відповідно до висновку експерта від 22.08.2025 року підпис від імені ОСОБА_1 в графі «орендодавець» у договорі оренди землі від 07.06.2016 року виконаний ОСОБА_1 , без будь-яких збиваючих факторів (природних, штучних).
Оригінал договору оренди землі є основним первинним документом, на підставі якого здійснюються нарахування та виплата орендної плати. Позивачка до 2019 року отримувала орендну плату та не оспорювала договору.
До того ж примірники договору, надані представником відповідача та Первомайською РДА є ідентичними, мають однакові умови, предмет, розмір орендної плати, кадастровий номер, тощо. 
Узагальнені доводи інших учасників 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки адвокат Ремський Є.В. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Наполягав на тому, що в межах розгляду позову ОСОБА_1 до ФГ «Меркурій Б» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним було проведено почеркознавчу експертизу на підставі наданого представником відповідача оригіналу договору та на підставі скановані копії договору, наданої Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області, саме на підставі якого була проведена реєстрація права оренди земельної ділянки.
Згідно висновку експерта №21-972 від 11.02.2022 підпис в графі «Орендодавець», як в оригіналі договору, так і в сканованій копії договору, що була надана Первомайською РДА, підпис виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .
В ході розгляду даної справи представником відповідача надано зовсім інший за формою та змістом договір оренди земельної ділянки, який має інші умови та додаткові розділи, ніж у тому, на підставі якого проводилась державна реєстрація права оренди.
2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Ремського Є.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що на підставі державного акту серії ЯИ № 153109, виданого 26.01.2010 року Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 6,3367 га, кадастровий номер 4825487600:01:000:0063, що розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.
19.08.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївській обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію договору оренди землі від 07.06.2016 року, орендар ФГ «Меркурій Б», орендодавець ОСОБА_1 , строк дії: 07.06.2065. Номер запису про інше речове право: 32925858.
05.02.2020 року ОСОБА_1 зверталась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ФГ «Меркурій Б» про визнання договору оренди від 07.06.2016 року недійсним з моменту укладення (справа № 484/425/20). 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Однак, постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.01.2024 року рішення було скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого позивачці було відмовлено в задоволенні позовну у зв`язку з обранням позивачкою неефективного способу захисту порушеного права.
В процесі розгляду цієї справи судом було витребувано з Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області скановані копії документів, на підставі яких була проведена реєстрація права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4825487600:01:000:0063.
За ухвалою суду у справі було проведено судово-почеркозначу експертизу, згідно висновку якої підпис в графі «Орендодавець» в наданій Первомайською РДА сканованій копії Договору оренди землі від 07.06.2016 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з ФГ «Меркурій», що був зареєстрований 19.08.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 32925858, виконаний не самою ОСОБА_1 а іншою особою за наслідуванням її підпису. 
Експертним дослідженням оригіналу Договору оренди земельної ділянки від 07.06.2016 року, що був наданий суду ФГ «Меркурій» встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» також виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою за наслідуванням її підпису.
У справі, що переглядається, за клопотанням представника відповідача, судом було призначено почеркознавчу експертизу оригіналу (третьому екземпляру) спірного договору.
За висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/115-25/7131-ПЧ від 22.08.2025 року підпис від імені ОСОБА_1 в графі «орендодавець» у договорі оренди землі від 07.06.2016 року виконаний ОСОБА_1 без впливу будь-яких збиваючих факторів. 
З урахування того, що державна реєстрація договору оренди була проведена заме за примірником, що був наданий Первомайською РДА який, як зазначено у висновку, ОСОБА_1 не підписувала, суд дійшов висновку що ФГ «Меркурій Б» безпідставно використовує спірну земельну ділянку.
Дослідивши зазначені вище обставини, що були встановлені у справі № 484/425/20, суд дійшов висновку, що право ФГ «Меркурій Б» на оренду належної ОСОБА_1 земельної ділянки зареєстровано 19.08.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївській обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - номер запису про інше речове право: 32925858, на підставі договору, який ОСОБА_1 не підписувала. Тому скасування державної реєстрації, що відбулося за таким договором буде належним способом захисту прав власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та забезпечить реальне їх відновлення.
Позиція апеляційного суду
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто, спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року в справі № 704/360/18 (провадження № 61-396св21) зазначено, що: «реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою… Отже, реєстрація права оренди ТОВ «Міжлісся» на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди ОСОБА_2 фактично не підписувала, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про проведену державну реєстрацію)…»
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21, пункт 98) зазначено, що у практиці Великої Палати закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц і в подальшому повторювався у практиці Верховного Суду). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто, державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.30), від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (пункт 4.17), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13) та інші).
Отже, державна реєстрація права оренди відповідача на належну позивачу земельну ділянку - це офіційне визнання та підтвердження державою факту набуття ним права оренди. 
У справі, яка переглядається, встановлено, що реєстрація права оренди Фермерським господарством «Меркурій Б» належної ОСОБА_1 земельної ділянки відбулася за договором оренди, який ОСОБА_1 не підписувала. Реєстрація такого права оренди порушує права власниці земельної ділянки ОСОБА_1 .
Одним із способів захисту порушеного права відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Абзацом другим частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону (пункт 113 постанови № 12-83гс21).
Оскільки порушення права власності позивачки ОСОБА_1 відбулося в результаті державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за відповідачем – ФГ «Меркурій Б», заявлена вимога про скасування такої державної реєстрацій спрямована на відновлення становища, яке існувало до порушення. 
Отже, зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що надміру формалізований підхід до заявлених позовних вимог (за яким позивач у позовній заяві повинен вказати спосіб захисту, визначений ЦК України) суперечить завданням цивільного судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення судом цивільних спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань, аби убезпечити особу повторно звертатись до суду за захистом своїх прав.
У пункті 123 постанови від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 14-83гс21) Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що положення статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) обумовлено тим, що суд вирішує спір про право; скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме право, яке реєструється. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права, а є офіційним засвідченням державою факту набуття особою такого права.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 23 січня 2023 року у справі № 656/242/19 (провадження № 61-1420св21).
Отже, оскільки порушення права власності позивачки ОСОБА_1 відбулось у результаті державної реєстрації за ФГ «Меркурій Б» права оренди земельної ділянки на підставі договору, який позивачкою не укладався, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про скасування державної реєстрації такої угоди опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що скасування державної реєстрації договору оренди землі без номеру від 07.06.2016 року, що був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.08.2019 року номер запису про інше речове право - 32925858, призведе до відновлення прав позивачки ОСОБА_1 щодо володіння належною їй земельною ділянкою.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з указаних мотивів.
Також колегія суддів враховує межі доводів апеляційної скарги, на які апелянт посилається як на підставу для скасування судового рішення, а саме - висновок експерта від 22.08.2025 року, де було досліджено примірник договору, наданий суду відповідачем, у якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «орендодавець» у договорі оренди землі від 07.06.2016 року виконаний ОСОБА_1 без будь-яких збиваючих факторів (природних, штучних), а примірники договорів, надані представником відповідача та Первомайською РДА є ідентичними, мають однакові умови, предмет, розмір орендної плати, кадастровий номер тощо.
Отже, не виходячи за межі доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно статті 375 ЦПК, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2026 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача Фермерського господарства «Меркурій Б».
Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.
Щодо судових витрат
Згідно із підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга ФГ «Меркурій Б» залишається апеляційним судом без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, витрати апелянта, понесені у зв`язку з поданням апеляційної скарги, відносяться на його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Меркурій Б» залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного Миколаївської області від 27 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      В.В.Коломієць
Т.В.Серебрякова
---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2026 року