Справа № 308/3475/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року          місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді   Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Бегені В.В.,
представника позивача -   Олійника Р.Б.,
представника відповідача -   Дрюченка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за правилами загального позовного провадження, за позовною заявою адвоката Олійника Романа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, про припинення права на виконання будівельних робіт,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Олійник Р.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовує тим, що позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:32:001:0402 за адресою: АДРЕСА_1 . У грудні 2024 року позивачем було виявлено, що на сусідніх земельних ділянках (через дорогу від його будинку) на вул. Високій здійснюються активні будівельні та земляні роботи. Власником цих 12-ти сусідніх земельних ділянок кадастрові номери: 2110100000:32:001:0484, 2110100000:32:001:0485, 2110100000:32:001:0486, 2110100000:32:001:0470, 2110100000:32:001:0471, 2110100000:32:001:0472, 2110100000:32:001:0473, 2110100000:32:001:0474, 2110100000:32:001:0475, 2110100000:32:001:0476, 2110100000:32:001:0477, 2110100000:32:001:0478) є відповідач ОСОБА_2 .
Як зазначає позивач, згідно з даними Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відповідачем 08 серпня 2024 року було зареєстровано 12 повідомлень про початок виконання будівельних робіт для зведення індивідуальних житлових будинків на підставі відповідних будівельних паспортів, виданих Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради.
Позивач вважає, що зазначене будівництво здійснюється з істотними порушеннями будівельних, містобудівних норм та законодавства про охорону культурної спадщини, а набуте відповідачем право на виконання будівельних робіт підлягає припиненню в судовому порядку, оскільки Департаментом культури Закарпатської ОДА (ОВА) та Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради жодних погоджень проекту та паспортів фасадів відповідачу не надано. За результатами перевірки контролюючим органом 18.12.2024 року було складено акт та винесено припис від 09.01.2025 року про зупинення будівельних робіт до усунення порушень, який відповідачкою ігнорується.
Також позивач вказує на невідповідність площі ділянок вимогам ДБН, оскільки площа сформованих земельних ділянок відповідача (від 202 кв.м. до 419 кв.м.) є меншою за мінімально допустимі межі, встановлені п. 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» для індивідуальної житлової забудови (не менше 500 кв.м.), що виключає право на їх забудову за цим цільовим призначенням.
Крім того, позивач зазначає про суперечність містобудівній документації, так як відповідно до Детального плану території, затвердженого рішенням сесії Ужгородської міської ради №2052 від 23.07.2020 року, на даній території передбачено можливість будівництва лише 6 (шести) приватних індивідуальних житлових будинків. Натомість відповідач запланувала та розпочала будівництво 12 (дванадцяти) об`єктів на підставі 12 будівельних паспортів, що прямо суперечить вимогам ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності.
Обґрунтовуючи право на позов, позивач посилається на ст. 50 Конституції України, Орхуську конвенцію та практику Верховного Суду, вказуючи, що незаконна хаотична забудова великої кількості будинків на обмеженій площі порушує його право як власника сусідньої садиби на безпечне для життя і здоров`я довкілля, спричиняє негативний екологічний та психологічний вплив і порушує справедливий баланс інтересів.
З урахуванням наведеного позивач просить суд:
1)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807894 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:9080-6939-1165-1359 №150/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Високій, поз.8, поз.9, поз.11, поз.12 в м. Ужгороді» (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0484);
2)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807568 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:9121-8866-9132-9663 №151/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0485); 
3)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807942 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:9182-0483-2828-7396 №152/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 110100000:32:001:0486);
4)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807327 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7605-4110-2335-7718 №141/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0470);
5)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807284 від 08.08.2024 р., щоздійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7611-7754-0152-7234 №142/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0471); 
6)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807315 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7616-0533-3994-8996 №143/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0472);
7)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807624 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7628-6660-2311-8525 №144/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0473); 
8)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807148 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7633-3332-1811-6821 №145/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0474); 
9)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807420 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7770-6763-6529-6959 №146/03 06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0475); 
10)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807757 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7813-6449 5456-7990 №147/03-06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0476); 
11)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807885 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7817-6037 5678-7291 №148/03-06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0477); 
12)Припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЗК051240807230 від 08.08.2024 р., що здійснюється на підставі будівельного паспорта BP01:7821-5971 4523-7361 №149/03-06/24 від 2024-08-01 «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 » (щодо забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:32:001:0478).
Процесуальні рішення по справі.
Ухвалою судді від 12.03.2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Олійника Романа Богдановича про забезпечення позову.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 18.04.2025 року заяву представника позивача адвоката Олійника Романа Богдановича про забезпечення позову задоволено.
Ухвалою суду від 30.07.2025 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Олійник Р.Б. позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.
Представник відповідача - адвокат Дрюченко О.С. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні таких та врахувати подані ним до суду додаткові пояснення у справі від 02.12.2025 року.
У судовому засіданні також були заслухані пояснення експерта Колчар В.Д., який підтвердив відомості зазначені ним у експертному висновку №749/04-25 від 14.05.2025 року 
Позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , а також Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на земелні ділянки кадастрові номери 2110100000:32:001:0484, 2110100000:32:001:0485, 2110100000:32:001:0486, 2110100000:32:001:0470, 2110100000:32:001:0471, 2110100000:32:001:0472, 2110100000:32:001:0473, 2110100000:32:001:0474, 2110100000:32:001:0475, 2110100000:32:001:0476, 2110100000:32:001:0477, 2110100000:32:001:0478, були видані будівельні паспорти, які є діючими, на будівницво індивідуальних житлових будинків за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 від 01.08.2024 року, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради.
Згідно долучених витягів з Державного реєстру нречових прав від 06.06.2024 року вказані земельні ділянки на праві власності належать ОСОБА_2 ..
Окрім цього встановлено, що Управлінням державнгого архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради були зареєстрвоані повідомлення про початьк виконання будівельних робіт. 
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист здійснюється способами, встановленими законом.
Частиною 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI передбачено, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про припинення; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи-замовника; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
Частиною 2 ст. 39-1 цього Закону встановлено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до адміністративного суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду з позовом про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення, наділений виключно уповноважений орган державного архітектурно-будівельного контролю, а не суміжний власник земельної ділянки. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24.11.2021 у справі № 420/998/21 та від 07.03.2023 у справі № 420/9217/21.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 є фізичною особою - власником суміжної земельної ділянки, а не органом державного архітектурно-будівельного контролю. Обраний позивачем спосіб захисту - припинення права на виконання будівельних робіт на підставі позову фізичної особи - не передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Власник порушеного права може скористатися лише тим конкретним способом захисту, який прямо визначений спеціальним законом, що регламентує відповідні правовідносини.
Посилання позивача на право на безпечне довкілля, гарантоване ст. 50 Конституції України та Орхуською конвенцією, не змінює висновку суду, оскільки ці положення не наділяють фізичну особу правом вимагати саме припинення права на виконання будівельних робіт у порядку, встановленому Законом № 3038-VI. Позивачем не зазначено, які конкретно норми національного екологічного законодавства порушені та у чому полягає реальна загроза його конституційному праву на безпечне довкілля понад загальні міські умови забудови.
Суд не встановив порушення суб`єктивного права позивача як власника сусідньої земельної ділянки, яке б підлягало захисту саме обраним способом. Позивач не надав доказів того, що будівельні роботи безпосередньо порушують його право власності чи завдають йому реальної шкоди. Загальні міркування щодо можливого впливу забудови на довкілля не є достатньою підставою для припинення права на виконання будівельних робіт у судовому порядку.
Разом з тим, Верховний Суд у постановах від 14.03.2018 у справі № 814/1914/16, від 26.06.2018 у справі № 826/20445/16, від 18.10.2018 у справі № 695/3442/17, від 13.12.2018 у справі № 522/6212/17 сформулював правову позицію: виключною підставою для звернення з позовом про припинення права на виконання будівельних робіт є встановлений факт самочинного будівництва. Ознаками самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; будівництво без документа, який дає право виконувати будівельні роботи; будівництво без затвердженого проекту або будівельного паспорта; скасовані містобудівні умови та обмеження. Наявність порушень, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для припинення права на виконання будівельних робіт.
Судом встановлено, що наказом Департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації від 16.07.2025 № 220 ескізний проект нового будівництва щодо всіх дванадцяти об`єктів погоджено, що підтверджується відповідним повідомленням Департаменту №01-12/934 від 17.07.2025 року на електронні звернення ОСОБА_2 про одержання адміністративної послуги щодо погодження ескізного проекту «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 ». Таким чином, на час розгляду справи по суті відповідна підстава для зупинення будівництва, на яку посилався позивач, усунута.
При цьому, дванадцять земельних ділянок утворені шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:32:001:0469 площею 0,50 га без зміни цільового призначення. Міністерство розвитку громад та територій України роз`яснювало, що мінімальні площі за п. 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 застосовуються до проектних рішень документації при наданні земельних ділянок, а не до забудови вже сформованих ділянок. Відтак будівельні паспорти були видані на підставі вже сформованих ділянок з відповідним цільовим призначенням, а не наново наданих. Позивачем не надано доказів притягнення органу, що видав будівельні паспорти, до відповідальності за проектування з порушенням вимог законодавства. Відповідність схем намірів забудови земельних ділянок законодавству та містобудівним умовам не оскаржувалась.
Суд зазначає, що питання кількості допустимих будинків у межах відповідної території є предметом перевірки органів містобудівного контролю, а не підставою для припинення права на виконання будівельних робіт у порядку, встановленому ч. 7 ст. 36 та ч. 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI. Самочинне будівництво з цієї підстави може констатуватися лише компетентним органом у встановленому процедурою порядку.
У матеріалах справи відсутні ознаки самочинного будівництва в розумінні ст. 376 ЦК України та ст. 39-1 Закону № 3038-VI.
Щодо поданого позивачем висновку експерта. 
Приписами ст. 102 ЦПК України визначені вимоги до висновку експерта. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.  Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.  Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому висновок експерта є лише одним із засобів доказування та не має переваги над іншими доказами у справі.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза є дослідженням на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Вирішення питань щодо правильності застосування норм матеріального права, тлумачення положень законодавства, встановлення юридичних фактів та надання правової оцінки встановленим обставинам належить виключно до повноважень суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Отже, саме суд, а не експерт, здійснює остаточну оцінку доказів, визначає характер спірних правовідносин та встановлює наявність або відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.
Крім того, за змістом ст. 376 ЦК України та ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» юридично значущими для вирішення спору є обставини, які свідчать про наявність ознак самочинного будівництва, а саме: будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, відсутність документа, який дає право на виконання будівельних робіт, відсутність належно затвердженого проєкту чи будівельного паспорта або скасування містобудівної документації, яка є підставою для будівництва. Саме встановлення таких обставин входить до предмета доказування у даній справі.
Суд критично оцінює та не бере до уваги висновок експерта №749/04-25 від 14.05.2025, оскільки він отриманий на підставі звернення представника позивача та договору між адвокатом і експертом, а не внаслідок призначення судової експертизи ухвалою суду. Крім того, значна частина висновків експерта містить оцінку відповідності намірів забудови вимогам законодавства, детальному плану території та іншим нормативно-правовим актам, що є питанням права та належить до виключної компетенції суду. Висновок не встановлює наявності ознак самочинного будівництва у розумінні ст. 376 ЦК України та ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема не підтверджує відсутності у відповідача права на земельні ділянки, скасування будівельних паспортів чи недійсності повідомлень про початок виконання будівельних робіт. Також суд враховує, що на час розгляду справи ескізний проект нового будівництва погоджено органом охорони культурної спадщини наказом Департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації від 16.07.2025 №220. За таких обставин зазначений висновок не є належним та достатнім доказом для підтвердження підстав позову і оцінюється судом лише як один із письмових доказів, що не має вирішального значення для висновків суду.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приписами ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що обставини на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а докази подані позивачем не підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому суд вважає що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити в повному обсязі. 
Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.
В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).
В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім.
У відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Враховуючи повної відмови у задоволенні позову суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2025 року, у справі № 308/3475/25, у вигляді заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам виконувати будь-які види підготовчих, будівельних та земляних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами: 2110100000:32:001:0484, 2110100000:32:001:0485, 2110100000:32:001:0486, 2110100000:32:001:0470, 2110100000:32:001:0471, 2110100000:32:001:0472, 2110100000:32:001:0473, 2110100000:32:001:0474, 2110100000:32:001:0475, 2110100000:32:001:0476, 2110100000:32:001:0477, 2110100000:32:001:0478 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, слід скасувати.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача. 
Керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову адвоката Олійника Романа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, про припинення права на виконання будівельних робіт, відмовити.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2025 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/3475/25, у вигляді заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам виконувати будь-які види підготовчих, будівельних та земляних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами: 2110100000:32:001:0484, 2110100000:32:001:0485, 2110100000:32:001:0486, 2110100000:32:001:0470, 2110100000:32:001:0471, 2110100000:32:001:0472, 2110100000:32:001:0473, 2110100000:32:001:0474, 2110100000:32:001:0475, 2110100000:32:001:0476, 2110100000:32:001:0477, 2110100000:32:001:0478.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , )
Представник позивача адвокат Олійник Роман Богданович ( адреса : м.Ужгород, вул.Льва Толстого 33А, офіс 5 , РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видано Закарпатською КДКА за №21/753 від 26.06.2012року ).)
Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ).
Представник відповідача адвокат Дрюченко Олександр Сергійович ( м.Ужгород, вул Собранецька , 8/4, РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видано Закарпатською КДК А за №21/754 від 20.07.2012року 
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради (код ЄДРПОУ 41284929, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4, Закарпатської області).
Повний текст рішення складено 4.06.2026 року.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду     М.М. Крегул