Справа № 216/8051/25
провадження 2/216/1244/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
24 квітня 2026 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого - судді Скиба М.М.
при секретарі Сирко І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 48 000,00 грн., посилаючись на те, що 08.02.2024 р., між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9618504. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 8800,00 грн.. Кредит було надано строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою 2,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Заборгованість відповідача становить 48000,00 грн.,
з яких: - 8800 грн. заборгованість по кредиту; 
- 39 200,00грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
21.10.2024 р. між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС», було укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-9618504 від 08.02.2024 р..
При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що 08.02.2024 р., між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9618504. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 8000,00 грн.. Кредит було надано строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою 2,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 8000,00 гривень підтверджується наданою на виконання ухвали суду випискою за картковим рахунком відповідача відкритому в АТ КБ «Приватбанк» за 08.02.2024 року.
21.10.2024 р. між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС», було укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-9618504 від 08.02.2024 р..
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість за Договором № 00-9618504від 08.02.2024 року становить 48000,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39 200,00 грн., заборгованість за комісією 800 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.
У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, у відповідності до приписів статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладений між позивачем та відповідачем електронний договір № 00-9618504 від 08.02.2024 року вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі.
Первісний кредитор своєчасно та в повному обсязі виконав зобов`язання за даним договором, перерахувавши відповідачу на його картковий рахунок грошові кошти, що підтверджується повідомленням АТ КБ «Приватбанк» та випискою по картковому рахунку відповідача відкритому в АТ КБ «Приватбанк», зокрема, про зарахування 08.02.2024 року грошових коштів у сумі 8000,00 грн.
Відповідач зобов`язання за кредитним договором щодо повернення коштів належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення кредитного договору, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у розмірі 47200,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39 200,00 гривень.
Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачу надано було кредит в розмірі саме 8000,00 грн., а не 8800,00 грн. як позивач зазначає в позовні заяві. Нарахування відсотків за процентною ставкою 2,47 % також здійснювалось з суми 8000,00 грн.   Окрім того надання первісним кредитором грошових коштів саме в сумі 8000,00 грн. підтверджується як самим кредитним договором так і наданою на виконання ухвали суду випискою з рахунку відповідача відкритого в АТ КБ «Приватбанк». 
Таким чином слід дійти висновку про недоведеність позивачем надання відповідачу кредитних коштів в сумі саме 8800,00 грн. у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.
Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-9618504 від 08.02.2024 року у розмірі 47200,00 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2381,95 гривень.
Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію Договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, Додаткової угоди № 25770797245 від 11.09.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25- 01 від 20.08.2025 , Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги згідно Договору правничої допомоги .
З урахуванням всіх вищенаведених обставин, на підставі поданих позивачем доказів, пропорційності та співмірності понесених судових витрат відносно предмета спору та часткового задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6 883,10 грн.
Керуючись ст. 6, 207, 252-258, 261, 267, 512, 514, 525-526, 530, 611, 626-629, 634, 639, 1050, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост і- задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 47200,00 грн., з яких: - 8000,00 грн. заборгованість по кредиту; - 39200, 00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» з ОСОБА_1 2381,95 грн. витрат зі сплати судового збору та 6 883,10 витрат понесених позивачем на правову допомогу.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: 02090, Україна, місто Київ, вулиця Алматинська, будинок, 8, офіс, 310а, код ЄДРПОУ 42986956
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя           М.М.СКИБА