Справа № 457/1159/25
провадження №3/457/2/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 квітня 2026 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Василюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
з участю: секретаря судового засідання Кушнір М.М., правопорушниці ОСОБА_1 , захисників Майстро Д.М., Рощина В.С., -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 10.07.2025 о 21 год 47 хв в м. Трускавець по вул. Мазепи керувала транспортним засобом Infinity, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Від правопорушниці ОСОБА_1 надійшли пояснення, у яких вона заперечує свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні з наступних підстав. 10.07.2025 року вона керувала автомобілем з 10 години ранку, разом з чоловіком прямувала з м. Вінниця до м. Трускавець Львівської області, загалом перебувала за кермом близько 8 годин. На шляху прямування спиртні напої не вживала та була абсолютно тверезою. Автомобіль Infinity FX30D реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким вона керувала, обладнаний системою автоматичного включення світла. Цією системою керує електронний блок керування, який отримує інформацію від датчика світла про стан освітлення. Під час руху на автомобілі одразу вмикаються денні ходові вогні, а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості автоматично вмикається ближнє світло фар в залежності від умов освітлення. До м. Трускавець вони добралися вже ввечері. Вона відчувала легку втому від довгої дороги та сподівалась відпочити в готелі «Золота корона», де у них був заброньований номер. На вулиці було ще досить світло, видимість проїзної частини була необмежена та складала більш ніж 300 метрів. Вочевидь, в автомобілі були включені денні ходові вогні. Приблизно о 21.45 год вона в`їхала на парковку готелю «Золота корона», припаркувала автомобіль та заглушили двигун. Чоловік вийшов з автомобіля першим, а вона після нього через кілька секунд. Одразу біля дверцят водія вона побачила трьох працівників поліції, які перекрили їй дорогу до готелю. Один з них привітався, сказав, що її було зупинено через те, що в її автомобілі не було включене ближнє світло фар, що це є причиною для зупинки та перевірки документів. Попросив її надати йому водійське посвідчення та реєстраційні документи на автомобіль. Несподівана зустріч з поліцейськими приголомшила її, оскільки вона не бачила коли і як вони під`їхали. Її ніхто дорогою до готелю не зупиняв. Тим більше, коли вона вийшла зі свого автомобіля і побачила за спинами поліцейських припаркований поліцейський автомобіль, на ньому не було включено проблискові маячки. Вона не одразу зрозуміла, про що кажуть представники поліції та надала для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на автомобіль. Її першими думками було те, що на території готелю або поряд з готелем щось сталося й працівники поліції тут саме з таких причин. При чому вона дала водійське посвідчення в руки сержанту ОСОБА_2 , так би мовити, «на автоматі», бо він протягнув свою руку до неї разом зі своїм проханням надати йому документи на перевірку. Вона автоматично передала свої документи йому в руки, хоча зазвичай ніколи не дає свої документи в руки працівникам поліції, але, напевно спрацювало те, що вона була втомлена з дороги й навіть не могла припустити що такі дії поліції по відношенню до неї можуть бути настільки підступними та незаконними, бо з 21.50 (з моменту передачі її водійського посвідчення в руки сержанта ОСОБА_2 вона його більше і не бачила, хоча впродовж їхньої подальшої з ним розмови неодноразово просила повернути документи, на що сержант ОСОБА_2 не реагував. Коли вона зрозуміла, що до неї висувають вимоги про те, що вона нібито не включила ближнє світло фар, вона хоч і не погодилась з цим, проте намагаючись не сперечатися спитала, чи це таке грубе порушення. На це поліцейський зауважив, що це є порушенням ПДР. Після цього вона зрозуміла, що у поліцейських до неї упереджене ставлення, можливо, через те, що вона почала спілкування російською мовою, або з інших невідомих їй причин (пізніше, під час перегляду фрагментів відеозаписів, отриманих як докази в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, вона зрозуміла, що дійсно, ще до розмови зі нею і ознайомлення з її документами у сержанта ОСОБА_2 та його напарника (як виявилося пізніше з матеріалів справи - ОСОБА_3 , бо він не представлявся) було до неї упереджене, дискримінаційне ставлення. На хвилі обурення вона заявила, що не буде проходити тест на алкоголь. Вона вирішила, що буду доводити свою правоту у суді замість того, щоб потурати незаконній діяльності поліції. Вона чекала в автомобілі, доки поліцейський складе протокол. Коли ОСОБА_2 надав їй протокол для підпису, вона побачила, що він вказав в ньому окрім вигаданого ним запаху алкоголю з порожнини рота ще дві ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. 
Від захисника правопорушниці – адвоката Рощина В.С. надійшло клопотання про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у його довірительки були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Наданий стороною обвинувачення відеозапис, свідчить про те, що ОСОБА_1 взагалі не мала зазначених працівником поліції у Протоколі, ознак алкогольного сп`яніння. Її поведінка була адекватна (мова зрозуміла, чітка, нормальне формулювання своїх думок, рухи тіла теж адекватні, зовсім не схоже, як у людей, які знаходяться під дією алкоголю), тремтіння пальців рук працівники поліції взагалі не перевіряли, а просто вигадали. Навіть на заперечення ОСОБА_1 щодо цієї ознаки під час підписання протоколу не знайшовся що відповісти. Що стосується запаху алкоголю, то на запитання поліцейського від кого йде запах алкоголю, пасажир її автомобіля ОСОБА_4 пояснив, що запах алкоголю йде від нього, проте ця обставина була проігнорована і незважаючи на неї поліцейський пропонував пройти огляд саме ОСОБА_1 . Ознаки алкогольного сп`яніння, вказані поліцейським у протоколі мали бути реальними – тобто такими, щоб їх могли побачити та засвідчити інші особи. Вони мали бути видимі неозброєним оком навіть неспеціалісту. В даному випадку мають місце «уявні» ознаки сп`яніння – тобто такі що існують лише в уяві поліцейського, оскільки ніхто крім нього їх побачити не може. Сторона захисту вважає зазначені у протоколі ознаки сп`яніння вигаданими поліцейським з метою складання Протоколу, оскільки вони взагалі нічим не підтверджені (ані відеозаписом, ані показаннями свідків). матеріалах наданих суду працівниками поліції міститься акт огляду на стан сп`яніння, складений інспектором Шубеляк Б.Б., відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення координації рухів. Проте надані суду працівниками поліції відеозаписи взагалі не містять спілкування інспектора Шубеляк Б.Б. з ОСОБА_1 . За таких обставин вказані ознаки алкогольного сп`яніння викликають у сторони захисту обґрунтовані сумніви у їх наявності. Крім того, в акті огляду відсутній підпис ОСОБА_1 , хоча вона підписала із зауваженнями усі документи надані їй на підпис працівниками поліції. Сторона захисту звертає увагу суду не невідповідність ознак сп`яніння виявлених інспектором Гнатів Ю.В. тим ознакам, що виявив ОСОБА_3 . Так у протоколі про адміністративне правопорушення інспектор Гнатів Ю.В. зазначає, що у   ОСОБА_1 були наявні: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. Таким чином інспектор Гнатів не бачив порушення координації рухів, а інспектор Шубеляк не бачив вираженого тремтіння пальців рук, а на відеозаписах не зафіксовано наявність будь-якої з цих ознак. Суперечності між описом ознак сп`яніння різними працівниками поліції, відсутність відеофіксації відповідних проявів, ігнорування альтернативного джерела запаху алкоголю, а також відсутність підпису особи в акті огляду свідчать не про встановлення фактичних обставин, а про формальний і припущений характер висновків поліцейських. За таких умов мова йде не про «явні» ознаки сп`яніння, а про їх уявне конструювання, що виключає обґрунтованість як самої пропозиції пройти огляд, так і подальших процесуальних дій. Крім того, принципово важливим є те, що ознаки сп`яніння, які слугували підставою для висунення пропозиції (а не законної вимоги) про проходження огляду, мали бути виявлені саме у ОСОБА_1 як у водія, а не ґрунтуватися на зовнішніх проявах або стані інших осіб, які перебували поруч. Відповідно до правової природи ст. 130 КУпАП, а також п. 2.5 ПДР, юридично значущими є лише ті обставини, що безпосередньо характеризують поведінку та стан конкретного водія, який керує транспортним засобом. Ігнорування пояснення пасажира ОСОБА_4 про те, що запах алкоголю походить від нього, а не від водія, свідчить про порушення цього базового принципу індивідуалізації відповідальності. Запах алкоголю від іншої особи, навіть за умови його наявності, не може вважатися ознакою сп`яніння водія та не створює жодних правових підстав для висунення до нього вимоги пройти огляд. 
Правопорушниця ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні та пояснила, що 10.07.2025 ввечері керувала транспортним засобом твереза. Огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилася проходити, тому що жодних підстав для проходження такого огляду не було. Крім цього, працівники поліції при складанні протоколу намагалися дискримінувати її ще й за гендерної ознакою, в`їдливо коментуючи «жіночка за кермом, можливо, ще й п`яна». Коли її зупинили, вона розхвилювалася, тому якщо й було мінімальне тремтіння пальців рук, то це слід пояснити тривогою а не будь-якими іншими причинами. 
Захисник правопорушниці ОСОБА_1 – адвокат Майстро Д.М. у судовому засіданні пояснив, що у діях його довірительки відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки фактично зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було, автомобіль перебував на парковці не рухався, коли до нього підійшли працівники поліції. Працівники поліції абсолютно безпідставно вимагали, щоб ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пасажир у авто – чоловік його довірительки ОСОБА_4 – пояснював, що запах спиртного може йти від нього, однак поліцейські не зреагували на його слова, а далі стверджували, що саме ОСОБА_1 притаманні усі перелічені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння. 
Захисник правопорушниці ОСОБА_1 – адвокат Рощин В.С. у судовому засіданні пояснив, що у діях його довірительки відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки до процедури складення протоколу є чимало зауважень, докази прямо не вказують на вчинення його довірителькою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Усі сумніви, у свою чергу, мають тлумачитися на користь правопорушника. Також відсутня суб`єктивна сторона правопорушення. Поведінка ОСОБА_1 10.07.2025 зумовлена діями працівників поліції. 
Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання 10.07.2025 у Трускавці по вул. Мазепи ввечері він помітив автомобіль Infinity, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого кермував автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар, про що було складено відповідну постанову. Після зупинки транспортного засобу з авто вийшов мужчина, який сидів на пасажирському сидінні і попросив всіх розійтися. За кермом перебувала ОСОБА_1 . У ході розмови він виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував проти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Запах алкоголю було чути конкретно від водія. Після складання акту огляду ОСОБА_1 відмовилася від підпису та отримання свого примірника. 
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_1 10.07.2025 вони ввечері разом з дружиною приїхали до готелю «Золота корона» у м. Трускавець. Коли він ішов до готелю, то побачив, що під`їхали працівники поліції і перегородили вхід до готелю. Працівники поліції сказали, що його дружина їхала без увімкненого ближнього світла фар. Після того, як його дружина надала документи, поліцейський  Гнатів розпочав розгляд справи. їх ніхто не зупиняв, поліцейські підійшли, коли рух автомобіля вже було припинено. Коли Гнатів запропонував його дружині пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то вона спершу погодилася, але потім відмовилася, тому що не було підстав для її зупинки. Того дня – 10.07.2025 – ОСОБА_1 алкоголю не вживала, ознаки алкогольного сп`яніння у виді тремтіння рук у неї не було. Того дня він пив пиво, тому від нього в салоні авто міг бути запах спиртного. Під час руху авто він не бачив патрульного авто. 
Поліцейський Шубеляк Б.Б. у судовому засіданні пояснив, що він та поліцейський Гнатів Ю.В. були при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 10.07.2025. Особисто він складав допоміжні матеріали, а прокол про вчинення адміністративного правопорушення складав його напарник. Акт огляду на алкогольного сп`яніння складав він у службовому автомобілі, а також саме він пропонував ОСОБА_1 отримати складений акт. Його напарник ОСОБА_2 сказав йому, які саме ознаки алкогольного сп`яніння заповнювати в акті. Особисто він бачив, що поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, а запаху алкоголю він не міг чути, тому що він не спілкувався з водієм. Під час патрулювання він виконував функції особи прикриття, а ОСОБА_5 був контактною особою. Такий порядок патрулювання передбачено їхніми внутрішніми інструкціями. Що стосується моменту зупинки, то вони їхали назустріч автомобілю Infinity, реєстраційний номер НОМЕР_1 , авто ОСОБА_1 їхало першим їм назустріч. Автомобіль на вимогу працівників поліції, яка виражалася у ввімкненні проблискових маячків червоного і синього кольору, про не зупинився, тому вони поїхали за ним. Водій заїхав на парковку, куди послідували і вони на службовому авто, тому не вмикали звукові сигнали. У цей час його боді-камера була ввімкнена. 
Суд дотримався норм, визначених КУпАП, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторона захисту користувалася рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторони захисту суд розглянув відповідно до вимог закону.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення та здобуті під час розгляду справи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши учасників розгляду справи, оглянувши CD-R диски, які було скеровано з матеріалами протоколу, суддя приходить до наступних висновків. 
Не зважаючи на невизнання правопорушником своєї вини, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, що містяться у матеріалах справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 387694 від 10.07.2025;
-рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Гнатіва Ю. від 10.07.2025, відповідно до якого під час патрулювання нам та ОСОБА_3 було виявлено автомобіль Infinity FX 30D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого порушив Правила дорожнього руху, а саме: рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темний час доби, чим порушив п. 19.а Правил дорожнього руху. Підійшовши до водія, він представився та повідомив причину зупинки, попросив надати для ознайомлення документи, зазначені у п. 2.1 Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів встановлено особу водія, нею виявилася ОСОБА_1 , у якої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи проведення такого огляду у медичному закладі, на що остання відмовилася. У подальшому на водія ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.07.2025,
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.07.2025;
- відеозаписами, на якому відображено обставини адміністративного правопорушення;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5190786. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
З приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387694 від 10.07.2025 суддя зазначає, що процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення з графи «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не вбачається, що ОСОБА_1 надавала пояснення; протокол у встановленому законом порядку підписаний посадовою особою та правопорушницею. Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржувала неправомірні дії працівників поліції під час складання протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Процесуальна форма та зміст протоколу серії ЕПР1 № 387694 від 10.07.2025 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
З приводу наявності ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у ОСОБА_1  суддя зазначає наступне. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 387694 від 10.07.2025 складено саме за відмову водія ОСОБА_1  від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що зафіксовано на відеоносіях. 
Відповідно суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом.
У протоколі ЕПР1 № 387694 від 10.07.2025 зазначено, що велася відеофіксація. У судовому засіданні досліджено вказаний відеозапис.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1  у вказаному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та дослідженим у судовому засіданні відеоматеріалом фіксації правопорушення.
Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів. 
Тому суддя вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія ОСОБА_1  є грубим порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху.
З приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387694 від 10.07.2025 суддя зазначає, що процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
А тому, оскільки 10.07.2025 о 21 год 47 хв у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, працівники поліції запропонували пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1  відмовилася від такої процедури, що зафіксовано у відповідному направленні та на відеозаписі. 
Оскільки ОСОБА_1  відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами доказами у справі, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відмова ОСОБА_1  від проходження медичного огляду вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею.
Суд наголошує на тому, що ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).
Виявлення ознак, із врахуванням вимог діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів, як і зазначення таких ознак сп`яніння у протоколі у випадку проходження огляду водієм.
З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
У даному випадку працівники поліції, оцінивши зовнішній вигляд та поведінку, дійшли висновку, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху поставили вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 відмовилася пройти, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.
У судовому засіданні було досліджено відеозапис, долучений до справи. Наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних підтверджується, що у ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати в медичний заклад, однак ОСОБА_6 відмовилася від огляду, тому поліцейський після роз`яснення прав ОСОБА_1 перейшов до складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1  у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху знайшла своє підтвердження, а її неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. 
Відтак, суд вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру поліцейських, а тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_4 про те, що саме від нього в салоні авто був запах алкоголю, оскільки свідок є чоловіком правопорушниці та є зацікавленою особою. Крім цього, суд повторно наголошує на тому, що відносно ОСОБА_1 складно протокол саме за відмову від проходження огляду на стан алкогльного сп`яніння, чого свідчення ОСОБА_4 жодним чином не спростовують. 
З приводу посилання сторони захисту на незаконність зупинки транспортного засобу суд наголошує на наступному. З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5190786, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що 10.07.2025 о 21 год 47 хв по вул. Мазепи у м. Трускавець ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темнук пору доби, чим порушила вимоги п. 19.1а Правил дорожнього руху. Рішенням Вознесенівського районного суду Запорізької області від 04.09.2025 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовлено. При зверненні до суду ОСОБА_1 просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5190786 від 10.07.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025 рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2025р. у справі №335/7047/25 залишено без змін. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили у встановленому законом порядку. Посилання на те, що транспортний засіб ОСОБА_1 було безпідставно зупинено правцівниками поліції, не заслуговує на увагу, оскільки такий факт уже встановлено у ході розгляду іншої справи, рішення у якій набрало законної сили. 
Суд критично оцінює позицію адвокатів Майстро Д.М. та ОСОБА_7 , які здійснюють захист інтересів ОСОБА_1 з огляду на таке.
Доводи адвокатів про те, що протокол так акт огляду є незаконними, необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і події адміністративного правопорушення, до уваги судом не беруться, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушень чинного законодавства при оформленні матеріалів та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення.
У свою чергу, відеозапис з нагрудних камер поліцейських у даному випадку є належним доказом, такий здійснено на виконання положень ч.2 ст.266 КУпАП, без ознак редагування відеозапису. Усі файли такого відеозапису є послідовними, узгоджуються один з одним за часом та не містять проміжків. А тому, підстав для виключення такого відеозапису з числа належних і допустимих доказів у справі немає.
Суд вважає, що сукупність зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 283-287 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а: 

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу впродовж 15 днів з дня вручення копії постанови, у ході примусового виконання постанови суду штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду впродовж 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя:	  	Т.  В.  Василюк