Справа № 953/2823/26
н/п 2/953/2452/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 травня 2026 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Демченко С.В.,
секретар судового засідання – Тюльпа Я.Д.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
установив:
10 березня 2026 року представник Сечко С.В, який діє в інтересах ПрАТ «СК «УСГ» на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6 353 грн 87 коп. та судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 березня 2025 року у м. Харкові по вул. Клочківській, 93 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Audi, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобіль Toyota, державний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi, державний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-222008729. Згідно з умовами даного договору та страхового акту, заяви про страхове відшкодування, позивач здійснив відшкодування шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, у розмірі 6 353,87 грн. З огляду на те, що водій транспортного засобу Audi, державний номер НОМЕР_1 самовільно залишив місце пригоди, при цьому відшкодування шкоди водію транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 18 березня 2025 року, була здійснена позивачем відповідно до умов договору страхування, тому позивач має право вимоги до відповідача.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Представник позивача ПрАТ «СК «УСГ» Сечко С.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити, а також зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 16 березня 2026 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що 18 березня 2025 року о 13 годині 40 хвилин у м. Харкові по вул. Клочківській, біля будинку 93, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП України і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. При розгляді справи ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав. Постанова набрала законної сили 31 травня 2025 року.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З долученого до матеріалів справи полісу № ЕР-222008729 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 липня 2024 року вбачається, що майнові інтереси власника транспортного Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 станом на 18 березня 2025 року застраховані в ПАТ «Страхова компанія «УСГ».
Страхувальником за вказаним полісом є ОСОБА_1 .
Зі змісту заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 18 березня 2025 року вбачається, що 18 березня 2025 року за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 19 водій автомобіля Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 , при в`їзді на стоянку пошкодив транспортний засіб Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 , та залишив місце події.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .
Зі змісту акту огляду транспортного засобу від 18 вересня 2025 року вбачається, що 18 березня 2025 року проведений огляд автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 , під час якого встановлено, що автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження бампера.
Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.25.0 від 31 березня 2025 року, вартість (розмір) збитків, заподіяних внаслідок пошкодження транспортного засобу Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 , за станом на дату оцінки становить 9 553,87 грн.
Як слідує зі змісту страхового акту № ДКЦВ – 33819 від 18 вересня 2025 року, розмір страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 18 березня 2025 року становить 6 353,87 грн. Одержувач АТ «СК «АРКС». 
Відповідно до платіжної інструкції № 84699 від 19 вересня 2025 року ПрАТ «СК «УСГ» відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування на підставі страхового акту ДКЦВ – 33819 від 18 вересня 2025 року, заяви № 7868 АРКС в розмірі 6 353,87 грн.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Під час розгляду цивільної справи за правилами позовного провадження кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Поряд з цим положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлені підстави звільнення від доказування, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, постанова Шевченівського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій водія ОСОБА_1 , стосовно якого ця постанова була ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За таких обставин вина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 та допустив порушення п. 10.9, 2.10а Правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, та в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, суд вважає встановленими.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Згідно зі ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо: така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи вбачається, що факт самовільного залишення водієм ОСОБА_1 місця пригоди після дорожньо-транспортної пригоди за його участю підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року та відповідачем під час розгляду вказаного адміністративного матеріалу не оспорювався.
Оскільки відповідач самовільно залишив місце пригоди, позивач ПрАТ «СК «УСГ» після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до водія застрахованого транспортного засобу ОСОБА_1 , який керував 18 березня 2025 року транспортним засобом Audi, державний номер НОМЕР_1 .
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди на користь позивача. 
Суд погоджується, що у позивача після виплати страхового відшкодування потерпілій стороні виникало право регресивної вимоги до водія застрахованого транспортного засобу – ОСОБА_1 .
Матеріали справи підтверджують, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, актом огляду транспортного засобу встановлено, що транспортний засіб Toyota, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 березня 2025 року, отримав механічні пошкодження, встановлено, які роботи необхідно провести для ремонту вказаного автомобіля, а також суму коштів, необхідних для зазначених робіт, вказані розрахунки сторонами не оскаржені. 
Позивач на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування сплатив суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 84699 від 19 вересня 2025 року.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи не міститься. 
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «УСГ» є достатньо обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 3 328 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 353 (шість тисяч триста п`ятдесят три) гривні 87 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», код ЄДРПОУ 30859524: місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, буд. 32а.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений та підписаний без проголошення 19 травня 2026 року.
Суддя С.В. Демченко