Єдиний унікальний номер 142/957/25
Номер провадження 2/142/205/26

РІШЕННЯ
іменем України
15 червня 2026 року селище Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Гринишиної А.А, 
з участю 
секретаря судового засідання Курасевич В.В.,
представника позивача -відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лукавського І.А.,
представника відповідача - позивача ОСОБА_2 - адвоката Близнюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Піщанка Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини , -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 08 липня 2022 року Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відповідний актовий запис №58. Також просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 липня 2022 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), відповідний актовий запис № 58, повторно свідоцтво про шлюб видано 02.12.2025 року Серія НОМЕР_1 Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Зазначає, вони з відповідачем мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Зазначає, що вони втратили почуття поваги один до одного. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися. З червня 2025 року вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріально відповідач сім`ю не підтримує. Також зазначає, що спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їх з відповідачем на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом -відсутній. Спір про місце проживання дітей відсутній.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2025 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 10 грудня 2025 року було здійснено запит до Піщанської селищної ради для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 
20 січня 2026 року до суду надійшла відповідь з Піщанської селищної ради за №152 від 13 січня 2025 року, відповідно до якої  ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 10 год. 00 хв. 25 лютого 2026 року у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Піщанського районного суду Вінницької області. Відповідачу запропоновано протягом 15 днів з дня винесення ухвали подати відзив на позовну заяву з доказами та надіслати його копії іншим учасникам справи. Позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, а відповідачу протягом 5 днів з дня її отримання подати заперечення, з одночасним направленням копій іншим учасникам справи.
24 лютого 2026 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій він просив визнати причину пропуску строку на подання зустрічного позову поважною та поновити йому строк на подання зустрічного позову в цивільній справі № 142/957/25. Після розірвання шлюбу визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , з батьком ОСОБА_2 . Призначити до стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Свої вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що на розгляді Піщанського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 142/957/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Вказує, що шлюб між сторонами зареєстровано 08 липня 2022 року Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області, актовий запис № 58. До реєстрації шлюбу сторони тривалий час проживали однією сім`єю. У сторін є двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Останнім часом стосунки між подружжям погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Діти зареєстровані за місцем проживання позивача, однак фактично проживають з матір`ю. Між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дітей. Позивач за зустрічним позовом вважає, що проживання дітей має бути визначене разом з ним, оскільки він має стабільний дохід, забезпечений житлом та створив належні умови для проживання і розвитку дітей. Діти навчаються у Піщанському ліцеї № 1, мають усталене соціальне середовище та коло спілкування, тому зміна місця проживання та навчання може негативно вплинути на їх розвиток. Крім того, між батьком та сином сформувалися тісні емоційні зв`язки, спільні інтереси та взаєморозуміння. Зазначає, що відповідно до статей 160, 161 Сімейного кодексу України, у разі якщо батьки, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, спір вирішується судом з урахуванням найкращих інтересів дитини, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших істотних обставин. При вирішенні таких спорів суд має виходити насамперед з інтересів самої дитини, що також узгоджується з положеннями статті 3 Конвенції про права дитини та правовими позиціями Верховного Суду. Крім того, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивач за зустрічним позовом проходить військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України та отримує стабільний дохід. Водночас відповідач є працездатною особою, здійснює підприємницьку діяльність та має можливість брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. Вказує, що оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання обов`язку з утримання дітей, позивач за зустрічним позовом вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у частці від усіх видів її заробітку (доходу) у розмірі 1/2 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Також зазначає, що ухвалою суду від 26 січня 2026 року відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів. Оскільки копію ухвали він отримав поштовим відправленням 10 лютого 2026 року, відповідно до статей 127 та 193 Цивільного процесуального кодексу України просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на подання зустрічного позову.
24 лютого 2026 року відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду судді Гринишиній А.А. для розгляду питання про об`єднання (спільного розгляду) було передано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.
25 лютого 2026 року, за клопотанням представника відповідача, судове засідання відкладене до 09 год. 30 хв. 12 березня 2026 року. Разом з тим, 25 лютого 2026 року позивачем ОСОБА_1 на адресу суду подано клопотання про залишення позову без розгляду в частині стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 27 лютого 2026 року позивачем ОСОБА_1 на адресу суду подано заяву про залишення без розгляду заяви від 25 лютого 2026 року про залишення без розгляду її позову в цивільній справі №142/957/25 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Ухвалою суду від 13 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 від 27 лютого 2026 року про залишення без розгляду заяви від 25 лютого 2026 року про залишення без розгляду позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено. Залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2026 року про залишення без розгляду позову в цивільній справі № 142/957/25 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зустрічного позову у цивільній справі № 142/957/25 - відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано в одне провадження вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Постановлено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Встановлено відповідачу за зустрічним позовом строк для надіслання (надання) до суду відзиву на зустрічну позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали. Зобов`язано відповідача за зустрічним позовом одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
02 квітня 2026 року представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Лукавський І.А. надав суду відзив на зустрічний позов з додатками. Відповіді на відзив до суду не надходило.
Ухвалою суду від 13 травня 2026 року постановлено закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів та призначити справу до судового розгляду по суті.
Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, однак всудовому засіданні 11 червня 2026 року представником відповідача -позивача ОСОБА_2 адвокатом Близнюком В.В. подано до суду заяву про залишення зустрічного позову без розгляду.
Представник позивача -відповідача ОСОБА_1 адвокат Лукавський І.А. заявив, що не має заперечень щодо залишення зустрічного позову без розгляду, оскільки це право сторони, водночас зауважив, що первісний позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує повністю.
Суд, розглянувши заяву про залишення зустрічного позову без розгляду, ухвалою від 11 червня 2026 року заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Близнюком Віктором Васильовичем, про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, задовольнив, зустрічну позовну заяву  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, залишив без розгляду. Розгляд справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей ухвалив продовжити.
Заслухавши представників сторін, а саме представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського І.А., який позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримав повністю, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Близнюка В.В., який позовні вимоги визнав частково, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 08 липня 2022 року, про що Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмелдьницький) складено актовий запис №58 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).
Сторони по справі являються батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.9,10).
Судом встановлено та не спростовано учасниками справи, що сторони по справі проживають окремо та що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин стали непорозуміння та часті сварки між подружжям, різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя, втрата між ними почуттів взаємної любові та поваги.
Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень представників сторін в судовому засіданні.
Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " ОСОБА_5 ".
Позовні вимоги  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей судом залишено без розгляду, однак Верховний Суд у постанові по справі № 200/952/18 зазначив, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Разом з тим, на час вирішення спору про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. 
Оскільки судом під час розгляду цієї справи не вирішується питання про визначення місця проживання дітей, а наявність спору щодо місця їхнього проживання не має, суд може вирішити питання про залишення проживання дітей з матір`ю одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного.
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В частині 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
В частині 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що суду не надано жодних доказів та під час судового розгляду не встановлено обставин про досягнення між сторонами – батьками дитини домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину, в тому числі, того з них, хто проживає окремо від дитини, суд знаходить підстави для присудження коштів на утримання дитини за рішенням суду.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік», з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).
Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).
Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, свої заперечення проти позовних вимог з відповідним їх обґрунтуванням суду не надав.
Спільні діти сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по її утриманню та вихованню.
Суд наголошує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.
А тому, враховуючи, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який за віком та станом здоров`я може працювати та отримувати дохід, оскільки зворотного під час судового розгляду не встановлено, беручи до уваги, що доказів здійснення утримання відповідачем інших дітей, непрацездатних дружини, батьків тощо суду не надано, за відсутності інших обставин, які мають істотне значення, суд погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку ( доходу) та приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дітей у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб дитини з боку батька, він є співмірним з майновим станом відповідача, а їхня сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги положення частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
З урахуванням заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського І.А. про віднесення на її рахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи, суд вважає таку заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з цим судові витрати в зазначеній частині з відповідача на користь позивача не стягуються.
Також суд виходить із положень статей 4, 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів. Тому, керуючись статтею 141 ЦПК України, враховуючи ціну позову, яка у справах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх платежів, але не більше ніж за шість місяців, а також розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у сумі 1 331,20 грн, що підлягав сплаті на день звернення до суду з даним позовом за вимогою про стягнення аліментів.
Крім того, в справі наявні докази сплати позивачем судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу 1211, 20 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 430 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 08 липня 2022 року Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмелдьницький), актовий запис № 58.
Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , залишити на вихованні та утриманні матері ОСОБА_1 .
Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом 10 грудня 2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів, відповідно до статті 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , 1211, 20 грн. судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , у дохід держави судовий збір у сумі 1 331 гривню 20 копійок за позовну вимогу про стягнення аліментів.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Повне рішення складено 15 червня 2026 року.

позивач:  ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;
відповідач: ОСОБА_2 , який зареєстрований в  АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: