Справа № 761/13840/26
Провадження № 3/761/3469/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року, суддя Шевченківського районного суду міста Києва Міхєєва Інна Миколаївна, за участю: секретаря судового засідання Широкової С.Е., прокурора Сказка Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Луцика М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва з Печерського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Судом встановлено, що, ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки голови Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, як заступнику голови Комітету у сумі 24 550 грн. та вчинення дій шляхом особистого підписання наказу від 26.07.2024 №107-к про виплату премії.
Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки голови Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, як заступнику голови Комітету у сумі 15 007 грн. 54 коп. та вчинення дій шляхом особистого підписання наказу від 29.10.2024 №177-к про виплату премії.
Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих правопорушеннях не визнав, та зазначив, що він у період з 2021 ро 2024 роки обіймав посаду заступника голови Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України. У період відрядження ОСОБА_2 , який був головою Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, на нього було покладено обов`язки т.в.о. голови Комітету. У період виконання обов`язків як голови ним було прийнято рішення, зокрема 26.07.2024 та 29.10.2024 щодо виплати премій. При цьому, вказані преміювання він погоджував безпосередньо з головою комітету ОСОБА_2 в телефонному режимі. В той же час, про наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не повідомляв, оскільки йому не будо відомо про такий обов`язок. Також зазначив, що накази про преміювання були підписані також начальником юридичного відділу, головним бухгалтером та начальником кадрів, які в свою чергу жодних заперечень чи зауважень щодо неможливості встановлення собі премій не заявляли та не повідомляли.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Луцик М.М. просив закрити провадження у справі, оскільки на його думку, закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені положеннями ст. 38 КУпАП, з огляду на те, що Державна аудиторська служба України листом від 14.08.2025 №116559/0/03-25 повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про факт можливого вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, щодо не повідомлення свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, а саме, 26.07.2024 та 29.10.2024.
Прокурор Сказко Р.І. в судовому засіданні вважав, що протоколи про адміністративне правопорушення складені згідно з вимогами чинного законодавства, строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП не закінчилися, а тому просив ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.
Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, заслухавши доводи ОСОБА_1 , його адвоката Луцика М.М., прокурора Сказка Р.І., суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.
Так, відповідно до наказу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України №61-к від 02.08.2021 ОСОБА_1 переведено на посаду заступника голови Комітету.
Згідно з наказами Комітету №21 від 05.07.2024 та №34 від 17.10.2024 на ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків голови з 07.07.2024 по 26.07.2024 та з 20.10.2024 по 03.11.2024, відповідно.
Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. З цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
При цьому, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду т.в.о. голови Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, як заступнику голови Комітету під час підписання наказів від 26.07.2024 №107-к та 29.10.2024 №№177-к.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , під час виконання своїх службових повноважень, не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, як заступнику голови Комітету при виданні наказів від 26.07.2024 №107-к та 29.10.2024 №№177-к, а саме, встановив собі особисто як заступнику голови Комітету премію у розмірі 24 550 грн. та 15 007 грн. 54 коп.
Службові повноваження тимчасово виконуючого обов`язки голови Комітету ОСОБА_1 , визначені Положенням про матеріальне стимулювання працівників стосовно встановлення стимулюючих виплат та вчинення дій щодо підписання відповідних наказів, є дискреційними.
Оскільки ОСОБА_1 як т.в.о. голови Комітету не може об`єктивно оцінити свою роботу, то у даному випадку у нього виникає суперечність, між його приватним інтересом та службовими повноваженнями.
Вказана суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями т.в.о. голови Комітету ОСОБА_1 , під час вирішення питання щодо встановлення премії та вчинення дій щодо підписання відповідного наказу, безпосередньо впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, та на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
У даному випадку суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями т.в.о. голови Комітету ОСОБА_1 утворює стан реального конфлікту інтересів.
Відповідно до Методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції від 12.01.2024 навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів (п. 2.4 розділу 2).
За таких умов, а саме наявності реального конфлікту інтересів, т.в.о. голови Комітету ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.
ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів 26.07.2024 та 29.10.2024, під час фактичного підписання наказів №107-к, №177-к про виплату премії.
Водночас, як вбачається з листів Національного агентства з питань запобігання корупції №90- 09/90314-25 від 04.11.2025 та Міністерства освіти і науки України №17/248-25 від 02.12.2025 від ОСОБА_1 не надходили повідомлення про наявність у нього потенційного або реального конфлікту інтересів під час виконання службових обов`язків т.в.о. голови Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи т.в.о голови комітету, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, як заступнику голови Комітету у сумі 24 550 грн. під час підписання наказу від 26.07.2024 №107-к про виплату премії.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи т.в.о. голови комітету, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати премії особисто собі, як заступнику голови Комітету у сумі 15 007 грн. 54 коп. під час підписання наказу від 29.10.2024 №177-к про виплату премії.
Щодо доводів сторони захисту про закінчення шестимісячного строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, суд вважає їх необгрунтованими з огляду на те, що положеннями ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, або не пізніше двох років з дня його вчинення.
Так, фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати час надання інформації на запит органів, що протидіють корупції, тобто цей строк пов`язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.
Зібравши докази, необхідні для притягнення особи до відповідальності за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, уповноваженою особою складається протокол про вчинення адміністративного правопорушення на підставі зібраних матеріалів перевірки.
Із матеріалів справи вбачається, що 14.08.2025 Державна аудиторська служба України лише повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про факт можливого вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, щодо виплати премії 26.07.2024 та 29.10.2024.
В той же час, протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП були складені уповноваженою особою Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 07.01.2026 після отримання письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.10.2025, а також листів Національного агентства з питань запобігання корупції №90-09/90314-25 від 04.11.2025 та Міністерства освіти і науки України № 17/248-25 від 02.12.2025, відповідно до яких було повідомлено, що від ОСОБА_1 не надходили повідомлення про наявність у нього потенційного або реального конфлікту інтересів під час виконання службових обов`язків, що в свою чергу утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та є підставою для складення протоколу за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».
Враховуючи наведене, а також положення ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку, що станом на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплинув.
Крім того, пояснення ОСОБА_1 про те, що преміювання він погоджував безпосередньо з головою комітету ОСОБА_2 та йому не було відомо про обов`язок повідомляти про наявність потенційного або реального конфлікту інтересів, судом не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що вони повністю спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 долучених до матеріалів справи, а також те, що положеннями ст. 68 Конституції України визначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст.172-7 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи обставини правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
З урахуванням вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33 , 401, 172-7, 280, 283-285, 287-291 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання постановою законної сили.
На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя         І.М. Міхєєва